la chybějí. Chodidlové drápky $ se zavalitým zoubkem u kořene. Hypopygium 

 ^ s mohutnými gonocoxity ; gonostyly kuželovité, mírně zploštělé. Gonosternum 

 široké, ploché, jen s málo vyvinutým ventrálním výběžkem. Paramery s četný- 

 mi trny. Velikost 3 —5 mm. 



Larva: Zuby na předním okraji hypostomia drobné, sotva patrné. Střední 

 zub hypostomia vždy jednoduchý. Postgenální výřez dosahuje zpravidla až 

 к zadnímu okraji hypostomia. Anální přívěsky jednoduché, ventrální papily 

 chybějí. Velikost 6— 10 mm. 



Kukla: Zámotek střevícovitý, s límcem, hustě předený. V dýchacích keříč- 

 cích po 10—150 vláknech; po stranách konce zadečku háčkovitě až spirálovitě 

 zohýbané trny. Velikost 3 —5 mm. 



Rod zahrnuje asi 50 druhů, žijících většinou v horských pásmech palearktic- 

 ké a nearktické oblasti. V ČSSR je možný nález nejvýše dvou druhů. 



KLÍČ DRUHŮ RODU CNEPHIA 



Larvy 



1 (2) Ve velkém vějíři 64 — 70 paprsků, po stranách hypostomia 6 — 7 štětin. Larva posled- 



ního instaru větší, okolo 10 mm \. С tredecimata (str. 190) 



2 (1) Ve velkém vějíři okolo 46 paprsků, po stranách hypostomia 3 — 4 štětiny. Larva 



posledního instaru menši, 6 — 7 mm 2. C. danubica (str. 191) 



Kukly 



1 (2) Dýchací keříčky s 1 1 — 14 vlákny \. С tredecimata (str. 190) 



2 (I) Dýchací keříčky s 30— 32 vlákny 2. С danubica (str. 191) 



1. Cnephia tredecimata (Edwards, 1920) 



Obr. 80 



Edwards, 1920: 246 (Simulium); Grenier a Rageau, 1951, Ann. de Parasitol. Humaine et 

 Comparée, 26, 4: 366; Rubcov, 1956: 324. 



$ : Tykadla, nohy a zadeček černé. Štít tmavě šedý se třemi světle šedými podélnými pruhy, 

 zlatožlutě ochlupený. Větve genitální vidličky několikrát širší než kmen. Pleurální membrána 

 hustě ochlupená. Velikost 4 — 5 mm. 



(J: Gonostyly dlouze kuželovité, mírně klíšťkovité ohnuté, přibližně stejně dlouhé jako zava- 

 lité gonocoxity; gonosternum ploché, s naznačeným ventrálním výběžkem. V paramerách větší 

 počet silných trnů. Velikost 4 — 5 mm. 



Larva: Hlava tmavohnědá, s nezřetelnou pozitivní kresbou na frontoklypeu. Postgenální 

 výřez dosahuje až к zadnímu okraji hypostomia, jeho postranní okraje jsou rovné, konvergent- 



190 



I 



