Tribus EUSIMUUINI 

 5. rod Eusimulium Roiibaud, 1906 



Roubaud, 1906, С R. Acad. Sei. Paris, 194: 519; Enderlein, 1921, Deutsche Tieräztl. 

 Wochenschr., 29: 199 {Cnetha, Nevermannia) ; Rubcov, 1956: 376; Knoz, 1965: 22; Zwick, 

 1974: 85. 



Typ rodu: Si?nulium latipes Meigen, 1804 



Dospělci: Hlava 3" přibližně stejně široká jako hruď. Vertikální úhel čela $ 

 vždy ostrý. Makadla dlouhá, 3. či. makadelcí užší než u ?. Hruď převážně tma- 

 vě zbarvená, bez výrazných stříbřitých kreseb; jen postscutellum bývá stříb- 

 řitě ojíněné, Pleurální membrána vždy holá. Rs nerozvětvený, С a Ri opatřeny 

 kromě chloupků navíc řadami zavalitých trnů. Basitarsusi dlouhý, cylindrický. 

 Kalcipala a pedisulcus dobře vyvinuty. Basitarsuss u S nápadně široký, vždy 

 širší než u ?. Chodidlové drápky $ s velkým zavalitým zoubkem u kořene. 

 V paramerách $ po jednom velkém trnu. Velikost 2,5 —5,5 mm. 



Larva: Frontoklypeus směrem к zadnímu okraji lichoběžníkovitě rozšířený. 

 Kresba na frontoklypeu vždy pozitivní. Ve velkém filtračním vějíři 27 —59 pa- 

 prsků. Tykadla nápadně dlouhá, jejich délka přesahuje délku bazálního stvolu 

 filtračních vějířků. Zbarvení všech článků tykadla stejné, zpravidla světle žluté. 

 Celistní makadla štíhlá. Postgenální výřez různě hluboký a široký. Na předním 

 okraji hypostomia vyvinuto jen 7 jednoduchých zoubků. V orgánových zákla- 

 dech dýchacích keříčků kukly u všech našich zástupců po 4 vláknech. Anální 

 žábry jednoduché nebo rozvětvené. Ventrální papily vždy vyvinuty, dlouze 

 kuželovité, umístěné blízko sebe, často se svými bázemi dotýkají. Velikost 

 5—11 mm. 



'^ , 



Kukla: Zámotek kapsovitý, rozlišený na příkrov a vnitřní pouzdro. Jeho 



přední okraj bývá někdy vykrojený, jindy je uprostřed protažen v různě utvá- 

 řený rohovitý výrůstek. Chaetotaxie kukly je charakteristická pro jednotlivé 

 skupiny druhů. V dýchacích keříčcích vždy po 4 vláknech. Zadeček jen slabě 

 sklerotizován ; terga a sterna nejsou od ostatní kutikuly odlišitelná. Koncové 

 trny zadečku vždy vyvinuty, někdy však bývají krátké a na vrcholu tupě za- 

 končené. Hákovitě zohýbané trny po stranách konce zadečku chybějí. Velikost 

 2,5 —5,5 mm. 



Do rodu náleží asi 100 druhů. Z nich většina žije v horských a podhorských 

 oblastech východní polokoule. Méně druhů je známo ze Severní a Jižní Ame- 

 riky. Na území ČSSR bylo zjištěno dosud 17 druhů. 



195 



