KLÍČ DRUHŮ RODU EUSIMULIUM 



Dospělci 



1 (32) 99 



2 (21) Hustota chloupků po celém vnějším povrchu štětů přibližně stejná (skupina E. 



latipes). 



3 (8) Bazální kmeny křídlové žilnatiny černě ochlupené. 



4 (5) Vertikální úhel čela okolo 85° 3. E. crenobium (str. 205) 



5 (4) Vertikální úhel čela měří nejvýše 80°. 



6 (7) Vertikální úhel čela okolo 77°, velikost těla 3.5— 5,0 mm 



2.E. costatum (str. 203) 



7 (6) Vertikální úhel čela okolo 70°, velikost těla 2,8— 3,5 mm . . . \.E. latipes (str. 200) 



8 (3) Alespoň některé chloupky na bazálních kmenech křídlové žilnatiny žluté. 



9 (10) Bazální kmeny křídlové žilnatiny porostlé černými i žlutými chloupky .... 



4. £■. cryophihun (str. 206) 



1 1 (9) Bazální kmeny křídlové žilnatiny porostlé jen zlatožlutými nebo žlutými chloupky. 



11 (12) Dorzální rohy štětů cípovitě protaženy Ъ. E.carpathicum (str. 208) 



12 (11) Dorzální rohy štětů nejsou cípovitě protaženy. 



13 (14) Dorzální rohy štětů natolik zaoblené, že dorzální okraj štětů přechází od samého 



počátku plynulou křivkou v okraj zadní 6. E. ber traiidi {str. 210) 



14 (13) Dorzální rohy štětů hranaté nebo méně zaoblené, takže alespoň počátek dorzál- 



ní ho okraje je rovný. 



15 (16) Poměr délky a šířky basitarsui 4,6—5,0 : 1. Vertikální úhel čela 80—82° . . . 



7. E. codreanui (str. 211) 



16 (15) Poměr délky a šířky basitarsui 5,5 — 6,5 : 1. Vertikální úhel čela zpravidla menší. 



17 (18) Délka výšky frontookulárních trojúhelníků v poměru к délce jejich základny přibliž- 



ně 1 : 1 . Štěty obr. 85 В 8. £. carthiisiense (str. 2 1 3) 



18 (17) Délka výšky frontookulárních trojúhelníků v poměru к délce jejich základny 



1,6 — 2,2 : 1. Štěty jiného typu. 



19 (20) Vertikální úhel čela okolo 66° 9. E. brevidens (str. 214) 



20 (19) Vertikální úhel čela okolo 77° 10. E. oligotuberculatu?n (str. 215) 



21 (2) Při zadním okraji štětu, asi uprostřed nebo v horní polovině vnější plochy štětu, 



hustěji ochlupená ploška. 



22 (25) Poměr délky a šířky basitarsus asi 7,5 : 1. Zadní holeně tmavě zbarveny u báze i na 



vrcholu, jen jejich střední část zůstává světlá (skupina E. angustitarse) . 



23 (24) Bazální kmeny křídlové žilnatiny zpravidla černě ochlupené. Výskyt v okolí pra- 



menišť a horských a podhorských potoků . . . W. E. angustitarse s. 1 . (str. 2 1 7) 



24 (23) Bazální kmeny křídlové žilnatiny vždy žluté ochlupené. Výskyt v rybničních oblas- 



tech \2. E. latigonium (str. 219) 



25 (22) Poměr délky a šířky basitarsua asi 6 : 1 . Zadní holeně více než do 1/2 od báze světlé, 



zbývající část tmavá (skupina E. aureum). 



26 (27) Vertikální úhel čela okolo 90°. Zadní okraj destiček ovipositoru jen krátce jazykovitě 



protažen 16. £■. serbicum (str. 225) 



27 (26) Vertikální úhel čela 70 — 80°, zadní okraj destiček ovipositoru dlouze jazykovitě 



protažen. 



28 (29) Vertikální úhel čela okolo 73°, výška čela více než 2krát větší než jeho nejmenší 



šířka 1Ъ. E. latizonum (str. 224) 



29 (28) Vertikální úhel čela okolo 80°; výška čela méně než 2krát větší než jeho nejmenší 



šířka. 



30 (31) Délka výšky frontookulárních trojúhelníků v poměru к délce jejich základny 



196 



