Výv^j výlučně v horských prameništích a v malých potůčcích s čistou, po ce- 

 lý rok chladnou vodou. 2—3 generace do roka s výletem dospělců ve IV— V, 

 VII —VIII a v IX. Larvy poslední generace zčásti přezimují. Sání krve nebylo 

 dosud pozorováno. 



Zeměpisné rozšíření: Střední, jižní a západní Evropa. 



Výskyt v ČSSR: Běžný druh v horských oblastech nad 600 m n. m. (Jeseníky, Beskydy. 

 Krkonoše, Vysoké a Nízké Tatry aj. pohoří). 



Obr. 84. Eusimulium crenobium. (Vysvětlivky viz str. 172.) 



4. Eusimulium cryophilum Rubcov, 1959 



Obr. 61 J, 64 D, 85 A, tab. III a, VII h 



Rubcov, 1959: 54; Rubcov, 1959—1964: 606; carthusiense f. brevicaulis Dorier et Grenicr, 

 1960—1961, Trav. Lab. Hydr. Pise. Grenoble, 50—51: 93 {Simulium); Knoz, 1961b: 405; 

 Zwolski, 1963b: 121; Knoz, 1965: 24. 



206 



