0,004 —0,012 mm. Vlákna dýchacího keříčku vyrůstají přímo z jeho základního 

 kmene, který je mnohonásobně delší než u ostatních zástupců rodu. Nejblíže 

 kořene základního kmene vyrůstá nejníže umístěné vlákno, blíže к jeho vrcholu 

 vlákno nejvýše umístěné a zbývající dvě vlákna, umístěná ve středu keříčku, 

 vznikají dichotomickým větvením vrcholu základního kmene. Chaetotaxie 

 zadečku podobná jako u E. latipes. 



Vývoj v horských bystřinách a říčkách. Jediná generace do roka, doba 

 kuklení a výlet dospělců ve druhé polovině V a VI. Sání krve nebylo dosud 

 zjištěno. 



Zeměpisné rozšíření: Střední a jižní Evropa (Rumunsko, Jugoslávie, 

 Polsko, ČSSR). 



Výskyt v CSSR: Dosud zjištěn jen ve vyšších polohách karpatských pohoří. 



8. Eusimulium carthusiense (Grenier et Dorier, 1958) 

 Obr. 63 E, 65 E, 85 B, tab. III e, VII к 



Grenier a Dorier, 1958, Trav. lab. hydr. pisc. Grenoble, 40—41: 14 (SimuUum); Rubcov, 

 1959—1964: 604; Zwolski, 1963: 181; Knoz, 1965: 27. 



?: Vertikální úhel čela 66—77°. Poměr délky a šířky 3. či. makadla 2 : 1. 

 Smyslový orgán zaujímá více než 1/2 délky 3. či. makadla. Na vnitřním okraji 

 mandibuly 23, na vnějším 10 zoubků. Na jednom konci lacinie 13, na druhém 

 1 2 zoubků. Barva chloupků na všech hrudních skleritech světle žlutá. Bazální 

 kmeny křídlové žilnatiny žlutě ochlupené. Poměr délky a šířky basitarsui 9:1, 

 basitarsus 6,5 : 1. Basitarsuss zřetelně užší než holeň zadní nohy. Termi- 

 nálie obr. 85 B. Velikost 3,0— 3,4 mm. 



cJ: Poměr délky a šířky 3. či. makadla 2,8 : 1. Smyslový orgán zaujímá asi 

 1/7—1/6 délky 3. či. makadla. Scutum a scutellum nažloutle ochlupené. Post- 

 scutellum lysé, stříbřitě ojíněné. Bazální kmeny křídlové žilnatiny žluté ochlu- 

 pené. Poměr délky a šířky basitarsui 11,0 : 1, basitarsus 3,0 : 1. Basitarsusa 

 stejně široký nebo jen o málo širší než holeň zadní nohy. Sklerity hypopygia obr. 

 85 B. Velikost 3,25 mm. 



Larva: Velmi podobná E. codreanui. Spolehlivé rozlišení je možné jen na 

 základě orgánových základů dýchacích keříčků kukly, které se u E. carthusiense 

 větví ve dvojice vláken na dvou společných stvolech, vyrůstajících z krátkého 

 základního kmene. Velikost 6,0— 7, mm. 



Kukla: Zámotek hustě předený s krátkým, u kořene širokým rohovitým 

 výrůstkem, který může v některých případech i zcela chybět. Hrudní trichomy 



213 



