jednoduché, vidličnatě i keříčkovitě větvené, hrbolky jako u E. codreanui, 

 o průměru 0,006—0,012 mm. Společný stvol horní dvojice dýchacích vláken 

 mírně vzdutý, asi 2krát silnější než stvol dolní. Oba páry dýchacích vláken 

 se větví v sagitální rovině. Chaety při zadním okraji hřbetní strany 2. abdomi- 

 nálního článku dvojitě i trojitě větvené. 



Vývoj v horských bystřinách a říčkách. Jediná generace do roka. Doba 

 kuklení a výlet dospělců v V a VI. Sání krve nebylo pozorováno. 



Zeměpisné rozšíření: Střední a jižní Evropa. 

 Výskyt v ČSSR: Jeseníky, Beskydy, Nízké a Vysoké Tatry. 



9. Eusimulium brevidens Rubcov, 1956 

 Obr. 61 L, 64 D e, 88, tab. III f, VII i 



Rubcov, 1956: 460; Rubcov, 1959—1964: 606; Knoz, 1961b: 405; Zwolski, 1963b: 121. 



$: Vertikální úhel čela 62—70°. Bazální kmeny křídlové žilnatiny žlutě 

 ochlupené. Terminálie obr. 88. V ostatních znacích stejná jako E. lati- 

 pes. Velikost 3,2 —3,5 mm. 



Obr. 88. Eusimulium brevidens. (Vysvětlivky viz str. 172.) 



214 



