Zeměpisné rozšíření: NSR, Skandinávie, severní oblast SSSR od polo- 

 ostrova Kola až к povodí Jeniseje, Voroněžská oblast, Běloruská SSR. 



Výskyt v GSSR: Nález jediné kukly pochází z řeky Moravy u Kroměříže, 190 m n. m., 

 28. V. 1957, leg. J. Švec. 



Tribus WILHELMIINI 

 7. rodWilhelmia Enderlein, 1921 

 Enderlein, 1921: 199; Rubcov, 1956: 542, 1959—1964: 392. 



Typ rodu: Atractocera lineata Meigen, 1804 



Dospělci: Celo $ široké. Štít rj černý, při pohledu zpředu se dvěma stříbři- 

 tými, trojúhelníkovitými skvrnami; štít $ tmavě šedý, se třemi světleji šedými 

 podélnými pruhy. Pleurální membrána ochlupená. Způsob větvení křídlové 

 žilnatiny a způsob jejího ochlupení a otrnění stejné jako u tribu Eusimuliini. 

 Basitarsusi cylindrický, dlouhý. Basitarsusa u obou pohlaví úzký, asi o 1/2 

 užší než holeň zadní nohy. Kalcipala a pedisulcus na chodidle zadní nohy 

 dobře vyvinuty. Chodidlové drápky $ nápadně dlouhé, štíhlé, jen mírně 

 ohnuté, bez zoubku nebo trnu u kořene. Gonocoxity zavalité, gonostyly štíhlé, 

 jen mírně klíšťkovitě zahnuté. Gonosternum široce klínovitého tvaru, se široký- 

 mi a dlouhými rohy. Desáté sternum ^ redukováno na úzký, příčný sklerit. 



V paramerách nejméně po 6 velkých trnech. Gonofurka krátká, na konci ro- 

 zeklaná a otrněná, nebo vyvinutá jen v podobě otrněného skleritu. Destičky 

 ovipositoru opatřeny na zadních koncích vnitřních okrajů cípovitým výběž- 

 kem, který je háčkovitě ohnutý. Velikost 2,5 —4,0 mm. 



Larva: Kresba na frontoklypeu vždy pozitivní. Postgenální výřez okrouhlý 

 nebo kosočtverečný, zasahující vždy více než do 1/2 délky к zadnímu okraji 

 hypostomia. Tykadla krátká. Celistní makadla zavalitá. Střední zub na před- 

 ním okraji hypostomia přibližně stejně dlouhý jako zuby okrajové. V zadní 

 přísavce okolo 100 řad háčků a alespoň v některých řadách po více než 20 

 háčcích. Anální přívěsky vždy jednoduché. Ventrální papily nezřetelné. Veli- 

 kost 4,5 —8,0 mm. 



Kukla: Zámotek střevícovitý, hustě předený, s nízkým límečkem u ústí. 



V dýchacích keříčcích po 8 vláknech, která jsou tenkostěnná, silně vzdutá 

 a v keříčku charakteristicky rozmístěná. Šupinovité trny při předních okrajích 

 hřbetní strany abdominálních článků zcela chybějí. Hákovité trny na ventrální 

 straně 5. —7. abdominálního článku vždy jednoduché. Koncové trny zadečku 

 zakrnělé, sotva patrné. Velikost 2,5 —4,0 mm. 



229 



