Vývoj v nížinných tocích, vzácněji v propustech z rybníků i ve vyšších 

 polohách. V typicky horských oblastech dosud nenalezen. 3 —4 generace do 

 roka, výskyt dospělců od konce IV do konce X. Krevsající, v nížinách kalamitní 

 druh. 



Zeměpisné rozšíření: Evropa, Asie. 



Výskyt v ČSSR: V okolí větších nížinných toků běžný, často kalamitní druh. V podhor- 

 ských oblastech a na náhorních plošinách vzácnější. 



2. Boophthora sericata (Meigen, 1818) 



Obr. 100, tab. IV d 



Meigen, 1818, Syst. Beschr., 1 : 295 [Simulia); Grenier, 1953: 127 {Simulium erythrocephalum 

 var. sericatum); Rubcov, 1956: 603; Zwolski, 1959: 240;Knoz, 1965: 35; Rivosecchi, 1967: 

 230. 



Řada autorů (Grenier, Rivosecchi, Goluzi, Rühm aj.) považují B. sericata 

 za pouhou varietu nebo poddruh B. erythrocephala. Obě formy se skutečně 

 liší jen v málo znacích, z nichž většina podstatných je vyjádřena v klíči rodu 

 a zachycena na obr. 100. Velikost vždy větší než u B. erythrocephala. 



Vývoj na podobných biotopech jako u B. erythrocephala. V CSSR nalézán 

 jen v jarních (III a počátek IV) a jx)dzimních měsících (IX— X). Krevsající 

 druh. 



Zeměpisné rozšíření: Evropa. 



Výskyt v ČSSR: Dosud zaznamenán jen z nižších poloh (j. Morava a j. Slovensko). 



Obr.' 100. Boophthora sericata. (Vysvětlivky viz str. 172.) 



241 



