tvaru. Postscutellum lysé, stříbřitě ochlupené. Bazální kmeny křídlové žil- 

 natiny světle žlutě ochlupené. Zbarvení noh proměnlivé, vždy však zčásti 

 světlé. Poměr délky a šířky basitarsui 3,8—5,0 : 1, basitarsua 5,8—7,3 : 1. 

 Basitarsusa asi o 2/5 užší než holeň. Tergum 1. abdominálního článku stří- 

 břitě bílé ochlupené. Terminálie obr. 102. Vnitřní okraje destiček ovipo- 

 sitoru hluboko vykrojené. Velikost 2,8— 4,0 mm. 



S: Poměr délky a šířky 3. či. makadla 2,0—2,3 : 1. Smyslový orgán za- 

 ujímá 2/5—1/2 délky 3. či. makadla. Postscutum a scutum nažloutle ochlupené. 

 Na přední straně sametově černého štítu dvě stříbřitě lesklé skvrny přibližně 

 obdélnikovitého tvaru. Pleurální membrána stříbřitě ochlupená, štítek černě. 

 Postscutellum stříbřitě ojíněné. Bazální kmeny křídlové žilnatiny černě ochlu- 

 pené. Přední a zadní nohy zbarveny celé tmavě, na zadní noze jsou světle 

 zbarveny proximální vrcholy stehen, holení a někdy i celá polovina basitar^ua. 

 Poměr délky a šířky basitarsui 5,0—6,0 : 1, basitarsua 4,5 —5,8 : 1. Basitarsus3 

 asi o 1/5 užší než holeň. Sklerity hypopygia obr. 102. Ventrální výběžek 

 na těle gonosterna dlouhý, na konci zaoblený, takže jeho šířka je po celé 

 délce přibližně stejná. Při pohledu zezadu má tělo gonosterna okrouhlý tvar. 

 Velikost 2,8 -4,0 mm. 



Larva: Základní barva hlavy proměnlivá od tmavohnědé do slámově 

 žluté. Kresba na frontoklypeu negativní nebo pozitivní, někdy na světlém 

 podkladu velmi ostře ohraničená, jindy neostrá. Postgenální výřez okrouhlý, 

 zasahující asi do 2/5 až 1/2 délky к zadnímu okraji hypostomia. Po stranách 

 hypostomia po 4—8 štětinách. Tykadlo zpravidla šestičlánkové, světle hnědé 

 až hnědé, o délce okolo 0,40 mm. Ve velkém filtračním vějíři 36 —55 paprsků. 

 Na vrcholu mandibuly v řadě b. t. 8—11 zubů, za výběžkem t. p. jeden ná- 

 padně dlouhý trnitý zoubek. V orgánových základech dýchacích keříčků 

 kukly po 8 vláknech. V zadní přísavce 68—83 řad háčků s 10—16 háčky 

 v jedné řadě. Anální přívěsky jednoduché, ventrální papily rudimentární. 

 Velikost 6,0 —9,0 mm. 



Kukla: Zámotek kapsovitý, zpravidla bez otvůrků při předním okraji. 

 Předivo zámotku má různou hustotu. Hrudní trichomy zpravidla jednoduché, 

 v ojedinělých případech dvojitě větvené. Hrudní hrbolky polokulovité, různé 

 velikosti a hustoty, jejich průměr kolísá v rozmezí od 0,003 do 0,011 mm. 

 V dýchacích keříčcích po 8 vláknech, rozvětvených na 4 společných stvolech. 

 Bazální části nejvýše a nejníže umístěného vlákna svírají úhel v rozmezí 

 70 — 180°. Šupinovité trny na hřbetní straně zadečku zašpičatělé, vy\'inuté 

 zpravidla na 7. —9. článku. Hákovité trny na břišní straně zadečku jedno- 

 duché i dvojitě větvené. Velikost 3,0 —4,5 mm. 



Vývoj ve všech typech tekoucích vod, s výjimkou vysokohorských prame- 

 nišť a vod silně chemicky znečištěných. Samice napadají člověka, domácí 



248 



