trichomy jednoduché. Mezi bázemi dýchacích keříčků dva velké laločnatě 

 členěné hrboly. Dýchacích vláken 6, umístěných ve dvojicích na třech ten- 

 kých společných stvolech. Chaetotaxie zadečku podobná jako u O. ornata, 

 jen hákovité trny na břišní straně jsou všechny jednoduché. 



Vývoj v horských a podhorských říčkách s rychlým proudem vody. Masový 

 výlet dospělců v VIII a IX. Napadá člověka i domácí zvířata. 



Zeměpisné rozšíření: Střední, západní a jižní Evropa. 



Výskyt v CSSR:V horských a podhorských oblastech Moravy a Slovenska běžný druh. 

 V Cechách nalezen dosud jen ve východních pohořích. 



4. Odagmia rheophila Knoz, 1961 

 Obr. 62 C, H, 105, tab. IV h, VIII к 



Knoz, 1961a: 101 {monticola sensu Edwards, пес Friederichs); Edwards, 1920: 229 {monti- 

 cola); Doby а Rault, 1960, Bull. soc. Sei. Bretagne, 35: 241 (monticola) ; Knoz, 1965: 41 (obrep- 

 tans Edwards, nom. nudum) ; Zwick, 1974: 102. 



Vývojově přechodná forma mezi О. variegata а О. monticola. 



$: Velmi podobná druhu O. monticola. Liší se výrazněji jen žlutě ochlupenými 

 bazálními kmeny křídlové žilnatiny a utvářením některých skleritů zadečku 

 (obr. 105). Vnitřní okraje destiček ovipositorů konkávní, zpravidla již nedaleko 

 jejich proximálního počátku, a to asi do 3/4 celé jejich délky. Štěty ve tvaru 

 kruhové úseče. Velikost 3,0 —4,0 mm. 



S '. Od O. monticola se liší jen utvářením některých skleritů hypopygia. Tělo 

 gonosterna zavalitější, s větší patou a s nápadně širokým ventrálním výběžkem 

 u kořene. Poměr celkové délky ventrálního výběžku к jeho šířce u kořene jen 

 asi 1,1 : 1,0. Gonofurka jazýčkovitá, s paralelními postranními okraji. Před- 

 vrcholový- trn gonostylů štíhlý, umístěný daleko od vrcholu. Gonostyly před 

 vrcholem širší než uprostřed. Velikost 3,0 —4,0 mm. 



Larva: Spodní strana hlavové schránky mramorované skvrnitá. Ve velkém 

 filtračním vějíři 37 —45 paprsků. Orgánový základ dýchacího keříčku kukly 

 obr. 62 H. Anální sklerit obr. 62 C. Velikost 7,0—9,0 mm. V ostatních znacích 

 stejná jako O. monticola. 



Kukla: Zámotek kapsovitý, jen výjimečně s krátkým límečkem. Předivo 

 zámotku husté, přední okraj zesílený, uprostřed mírně dopředu vysunutý, takže 

 hruď i hlava kukly nejsou obnaženy. Hrudní hrbolky rovnoměrně rozloženy, 

 hustší než u O. monticola a mnohem řidší než u O. variegata, s hladkým povrchem, 

 o průměru 0,005 —0,009 mm. Kmenová část dýchacího keříčku a horní spo- 



252 



