Zeměpisné rozšíření: Evropa. 



Výskyt v ČS SR: V horských a podhorských oblastech (v nadmořské výšce 500 — 1200 m, 

 na Slovensku až 2000 m) běžný na území celého státu. 



5. Odagmia monticola (Friederichs, 1920) 



Obr. 62 I, 64 A, 65 H, 66 G, 106, tab. V a, VIII i 



Friederichs, 1920, Sběr. Abh. nátur. Ges. Rostock, NF, 7(2): 8 (SimuHum); dorieri Doby et 

 Rauh, 1960, Bull. soc. Sei. Bretacrne, 35: 241 (Simulium); Knoz, 1961a: 108; Zwolski, 1963: 

 182; Rubcov, 1959—1964: 613 (rheophila) ; Knoz, 1965: 38. 



$: Líce stříbřitě ochlupené, čelo černé, lesklé, jen řídce ochlupené. Vertikální 

 úhel čela 90 — 1 10°. Poměr délky a šířky 3. či. makadla 2,1 : 1 . Smyslový orgán 

 zaujímá asi 1/3 délky 3. či. makadla. Na vnitřním okraji mandibuly 33—35, 

 na vnějším 15-16 zoubků. Na jednom okraji lacinie 16—18, na druhém 

 13—14 zoubků. Ochlupení hrudi převážně světle žluté, jen na štítku tmavé. 

 Základní barva štítu tmavě šedivá s podkovovitými stříbřitými skvrnami jako 

 u předchozích druhů. Bazální kmeny křídlové žilnatiny černohnědě až černě 

 ochlupené. Na přední noze světle zbarveny: kyčel celá, stehno do 1/2, holeň 

 do 3/4 délky od báze; na střední noze přikyčlí asi do 1/2, stehno do 1/2, holeň 

 do 3/4 a basitarsus asi do 1/2 od báze. Na zadní noze je světlé stehno na 1/3 až 

 1/2, holeň o něco více než do poloviny, basitarsus do 1/2 —2/3 od báze. Holeně 

 všech tří párů noh na vnější straně stříbřitě lesklé. Chodidlové drápky se zoub- 

 kem na vnitřním okraji. Poměr délky a šířky basitarsui 5,0 —6,5 : 1, basitarsua 

 6,0—6,5 : 1. Basitarsuss asi o 1/3 užší než holeň. Terminálie obr. 106. 

 Vnitřní okraje destiček ovipositorů vykrojené ve střední třetině své délky. Štěty 

 při dorzálním okraji zpravidla zřetelně delší než při okraji ventrálním. Velikost 

 3,0 -4,0 mm. 



(^: Poměr délky a šířky 3. či. makadla 2,5 : 1. Smyslový orgán zaujímá asi 

 1/4 délky 3. či. makadla. Praescutum a scutum bronzově žlutě ochlupené. 

 Základní barva štítu sametově černá, se stříbřitými skvrnami jako u O. ornata. 

 Scutellum tmavě ochlupené. Pleurální membrána holá. Bazální kmeny kříd- 

 lové žilnatiny černě ochlupené. Přední a střední noha (s výjimkou stříbřitě 

 ojíněných vnějších stran holení) tmavá. Na zadní noze světleji zbarveny proxi- 

 mální vrcholy stehna a holeně a bazální polovina basitarsu. Poměr délky a šířky 

 basitarsui 5,5—6,5 : 1, basitarsua 4,0 : 1. Basitarsuss jen nepatrně užší než 

 holeň zadní nohy nebo i stejně široký. Tergum 1. abdominálního článku černě 

 ochlupené. Sklerity hypopygia obr. 106. Ventrální výběžek na těle gonosterna 

 štíhlejší než u O. rheophila, к vrcholu zahrocený; poměr jeho délky к šířce u ko- 

 řene 1,6—2,3 : 1. Gonofurka trojúhelníkovitá, 2,0— 2,5krát delší než její nej- 



254 



