asi do 2/3. Holeň zadní nohy je světle žlutá na proximálním vrcholu a světle hnědá 

 ve druhé čtvrtině své délky. Za světlou vrcholovou částí leží tmavohnědá skvr- 

 na. Vnější hrana přední holeně asi do 1/2 délky stříbřitě bílá. Poměr délky 

 a šířky basitarsui 4,2—5,0 : 1, basitarsus 6,0—6,5 : 1. Basitarsusj asi o 1/3 

 užší než holeň zadní nohy. Tergum 1. abdominálního článku černě ochlupené, 

 Terminálie obr. 112B. Vnitřní okraje destiček ovipositorů konkávně vykroje- 

 né. Velikost 3,0—3,5 mm. 



^: Poměr délky a šířky 3. či. makadla 3,0 : 1. Smyslový orgán zaujímá asi 

 1/4 délky 3. či. makadla. Štít se třemi zřetelnými podélnými šedými pruhy. 

 Ochlupení hrudi nažloutlé až stříbřitě bílé. Bazální kmeny křídlové žilnatiny 

 černě ochlupené. Nohy všech tří párů převážně tmavohnědé až černé. Jen 

 vnější hrana přední holeně stříbřitě bílá. Poměr délky a šířky basitarsui 

 4,5—5,5 : 1, basitarsua 4,0—4,6 : 1. Basitarsuss asi o 1/4 užší než holeň zadní 

 nohy. Tergum 1. abdominálního článku tmavě ochlupené. Sklerity hypopygia 

 obr. 112 B. Gonosternum při pohledu z ventrální strany klínovité, při pohledu 

 z boku s krátkým, na konci otupeným ventrálním výběžkem a s patou se 4 —5 

 pilovitými zářezy. Gonofurka s paralelními bočními okraji. Velikost 3,5 až 

 3,8 mm. 



Larva: Základní barva hlavy světle hnědá. Kresba na frontoklypeu nega- 

 tivní, lyrovitého tvaru. Postgenální výřez vejčitého obrysu, nejširší uprostřed, 

 poněkud užší při ústí a nejužší před vrcholem. Výřez zasahuje o něco více 

 než do 3/4 délky к zadnímu okraji hypostomia. Po stranách hypostomia po 

 2 —4 štětinách. Tykadlo celé světle žluté, asi 0,3 mm dlouhé. Ve velkém filtrač- 

 ním vějíři 40—46 paprsků. Na vrcholu mandibuly v řadě b. t. 6—10 zoubků. 

 V orgánových základech dýchacích keříčků kukly po 6 \'láknech. V zadní pří- 

 savce 60 —68 řad háčků s 10 — 13 háčky v jedné řadě. Anální přívěsky rozvětve- 

 né, s 8 — 9 lalůčky na každém hlavním laloku. Velikost 5,5 —6,5 mm. 



Kukla: Zámotek kapsovitý, hustě předený. Hrudní hrbolky polokulovité, 

 s hladkým povrchem, střední hustoty, o průměru 0,003 —0,008 mm. V dý- 

 chacích keříčcích po 6 vláknech, rozvětvených ve dvojicích na třech společných 

 stvolech. Horní a dolní společný stvol svírají velmi tupý úhel, takže keříček je 

 široce rozložitý. Chaetotaxie zadečku podobná jako u předchozích druhů rodu. 

 Šupinovité trny na hřbetní straně zadečku, na rozdíl od S. argvreaíum, zaostře- 

 né. Velikost 3,2 -3,7 mm. 



Výskyt vývojových stadií zjištěn ve velkých i menších řekách, také v poto- 

 cích, často ve výtočích z rybníků společně s S. argyreatum. Doba kuklení a výlet 

 dospělců od VI do IX, Krevsající druh, místy masového výskytu. 



Zeměpisné rozšíření: Holarktická oblast. 

 Výskyt v CSSR: Běžný v rybničních oblastech celého státu. 



274 



