ži\očichy výlučně ve volné přírodě, způsobují silným sosákem bolestivá bod- 

 nutí avelkékrvácející ranky. Válcovité a na obou koncích těla zúžené larvy jsou 

 dravé a vyvíjejí se v půdě u vod nebo přímo ve vodě. 



Skupina rozšířená po celém světě, celkem je známo asi 3500 druhů, z toho 

 v Evropě bylo zjištěno jen 166 druhů a 63 druhy v CSSR. 



MORFOLOGIE 



Dospělec 



Hlava je ortognátní, velká a polokulovitá, přibližně stejné šířky jako hruď, 

 a je převážně tvořena velkýma složenýma očima, které jsou lysé nebo krátce 

 hustě ochlupené. U 3* se oči v čelní oblasti stýkají (oči holoptické), u $ jsou 

 vpředu odděleny úzkým až širokým čelem (oči dichoptické). Facety (ommati- 

 dia) složených očí jsou u $ všechny stejné velikosti, u o jsou facety v hořejší 

 části očí nebo vpředu často více či méně zvětšené a někdy ostře oddělené od 

 menší spodní části oka s malými facetami. U živých jedinců (nebo po krátkém 

 na\lhčení) jsou oči nápadně pestře zbarvené, světle šedožluté {Atylotiis), 

 smaragdově zelené, modrozelené až do bronzova, často s výraznými tmavými 

 skvrnami {Chrysopsinae) nebo páskami [Tabaninae], jejichž tvar a počet je 

 důležitým taxonomickým znakem. U cJ s odlišně velkými facetami je tmavá 

 kresba soustředěna na spodní část oka s malými facetami. U suchých jedinců 

 jsou oči jednobarevně tmavohnědé až černé. 



и $ je vpředu mezi očima čelo (frons), označované jako tzv. čelní páska 

 (obr. 117 A), ohraničená nahoře temenem a naspodu čelním trojúhelníkem, 

 děleným skleritem nad tykadly, vzniklým rozšířením tykadlových jamek. 

 Důležitým diagnostickým znakem je šířka čela, která se nehledě na jeho tvar 

 daný rozšířením směrem к temeni, měří tzv. čelním indexem (a : b), tj. 

 poměrem mezi šířkou čela naspodu na švu mezi čelem a čelním trojúhelníkem 

 (a) a jeho výškou (b), tj. vzdáleností mezi čelním trojúhelníkem a temenem 

 (obr. 117 B). Čelo s charakteristickými tmavými čelními hrbolky; u podčel. 

 Chrysopsinae a tribu Haematopotini je jediný, u ostatních jsou většinou dva. 

 Hrbolek těsně nad čelním trojúhelníkem se nazývá spodní čelní hrbolek, 

 střední hrbolek leží ve střední části čela a je někdy se spodním hrbolkem spo- 

 jen. Temeno (vertex) nese u podčel. Chrysopsinae 3 zřetelná funkční očka 

 (ocelli), u podčel. Tabaninae dochází к jejich redukci, a to bud v podobě 

 lesklého očkového hrbolku, nebo zakrnělých nefunkčních oček (např. u rodu 

 Hybomitra) , nebo к jejich úplné ztrátě. V místě očkového hrbolku je potom 

 někdy tmavá skvrna. 



Celní trojúhelník mezi čelem a tykadly, přítomný u obou pohlaví, je vět- 

 šinou lysý, někdy lesklý a vypuklý, na jeho spodní části těsně nad tykadly 



283 



