\íce а slouží často к přesné determinaci na úrovni druhu. 9. tergum je shodné 

 stavby jako u ^, tedy párové u podčeL Chrysopsinae a Tabaninae, 10. tergum je 

 vždy párové a distálně od něj leží oválné cerky. 8. sternum a gonapophysy 

 srůstají ventrálně v nepárový sklerit, tzv. subgenitální plošku. Všechny tyto 

 sklerity jsou významným taxonomickým znakem na všech úrovních. Nad 

 9. sternem leží furka, tzv. genitální vidlice, proximálně pak 3 dlouhé a apikálně 

 rozšířené spermatéky, které dosahují do 7. nebo 6. zadečkového článku. 



Vajíčko 



Vajíčko ovádovitých je štíhlé, souměrně dlouze oválné se zaoblenými konci, 

 u velkých druhů dosahuje 1,7— 2,3 mm. Chorion je u čerstvě nakladených 

 vajíček mléčně bílý až běložlutý, na vzduchu však rychle tmavne do černo- 

 hnědá až černá. Povrch chorionu je hladký a lesklý. Vajíčka jsou kladena do 

 charakteristických oválných snůšek plochého až vysokého, téměř pyramidovi- 

 tého tvaru, v jedné snůšce bývá 100 až 1000 vajíček podle velikosti druhu. 

 Vajíčka jsou ve snůšce položena šikmo ke substrátu pod úhlem 15—50°, 

 většinou ve třech vrstvách. Tvar snůšky je podmíněn částečně i podkladem 

 (list nebo stéblo), nicméně celko\-ý tvar snůšky, počet vrstev a množství 

 vajíček včetně jejich úhlu uložení к podkladu jsou znaky, pomocí nichž lze 

 v současné době rozlišit vaječné snůšky alespoň zhruba na úrovni rodu. 

 Druhy rodů Tabamis a Hybomitra mají snůšky vysoké, často ve 4 vrstvách 

 a vajíčkajsou uložena pod úhlem 45 —50". Snůšky druhů rodu С/гто/?^ jsou cel- 

 kově menší, někdy i jednovrstevné. U druhů rodu Haematopota jsou snůšky 

 poměrně ploché, přestože jsou vajíčka uložena ve 3 vrstvách; plochost snůšky 

 je způsobena menším úhlem uložení vajíček, většinou asi 15—20°, a rovněž 

 menším počtem vajíček v jedné snůšce. 



Larva 



Larva ovádovitých (obr. 120 A) je protáhlého, válcovitého tvaru, na obou 

 koncích těla zašpičatělá a v průřezu téměř kruhovitá. Zbarvení larev je 

 běložluté, zelenavé, rezavě hnědé až hnědavé, jednotlivé články a hlavně 

 anální článek nesou často druhově charakteristickou tmavou kresbu. Počet 

 larválních instarů není konstantní, liší se často i u jedné populace a je odvislý 

 zřejmě od vnějších podmínek. V mírném pásmu Evropy bylo u ovádovitých 

 zjištěno 5—11 instarů, s výjimkou 1. instaru, který se liší přítomností tmavého 

 labrálního vaječného zubu, jsou všechny následující instary morfologicky shod- 

 né a liší se prakticky jen velikostí. Velikost plně vzrostlé larvy před zakukle- 

 ním závisí na rozměrech druhu, larvy největších druhů rodu Tabanus dosahují 

 velikosti až 45 mm. 



Tělo larvy se skládá ze zatažitelné hlavové schránky, 3 hradních článků, 



288 



