jednotlivých článků je důležitým diagnostickým znakem, podobně jako prů- 

 běh podélného kanálku ve 2. tykadlovém článku ; 3. tykadlo\ý článek je 

 bičíkovitě rozdvojený. 



Obr. 122. Kusadlo larvv. A 



Hybomitra sp., В — Atylotus sp., С — Tabanus sp., D — Heptato- 

 ma sp., E — Haematopota sp. 



Kukla 



Kukla ovádovitých (obr. 120 B) je hnědá až tmavohnědá, někdy slabě na- 

 zelenalá, popř. tmavě pigmentovaná na hlavě a hrudi. Zřetelně je odlišena 

 hlava (obr. 123 B, C), hruď s pochvami křídel a noh a 8 zadečkových článků. 

 2.-7. zadečkový článek nese při zadním okraji 1 nebo 2 řady charakteristic- 

 kých dlouhých trnů, poslední, 8. článek velikou anální růžici, tvořenou 3 páry 

 tvarově variabilních zašpičatělých \^běžků (obr. 123 D). Povrch celé kukly 

 je buď hladký, nebo s charakteristickou strukturou rýh, zvrásnění a hrbolků. 

 Na čelní straně hlavy je 1 nebo 2 páry okrouhlých hrbolků s 1 nebo 2 setami; 

 zřetelné pochvy tykadel, labra, maxilárních palp a sosáku na hlavě jsou rovněž 

 vhodným určovacím znakem, podobně jako tvar jednotlivých stigmat. Za 

 pochvou oka se nachází velké hrudní stigma a dále 7 stigmat zadečkových na 

 bocích každého článku s výjimkou análního. 



VÝVOJ A BIONOMIE 



Vývoj ovádovitých probíhá v mírném pásmu Evropy, tedy i v CSSR, 

 výlučně s jedinou generací v roce; stadium vajíčka, kukly a dospělce je omeze- 

 ГЮ na poměrně krátkou dobu, nejdelší část života prodělává larvální stadium. 

 Larva vždy přezimuje a hibernace není spojena s diapausou, ta probíhá zřejmě 

 v krátkém období prepupálního stadia larvy. Larva je typicky eurybiontní. 



291 



