místech к páření. Doba života dospělce se odhaduje na 2 až 3 týdny, její délka 

 však závisí na klimatických podmínkách, zvláště delší chladné deštivé a větrné 

 počasí velmi decimuje žijící populace. Délka života (^ je zřejmě kraiší než 9- 



Potrava dospělců je odlišná u c? a $. Samci přijímají jako potravu rostlinné 

 Stavy, květní nektar nebo vytékající mízu siromů, pokud vůbec potravu při- 

 jímají. Kromě toho spotřebují během života velké množství vody; této vlast- 

 nosti je využíváno při jejich odchytu anebo alespoň při kontrole hustoty 

 populací. Samice jsou až na malé výjimky (některé druhy rodů Atylotus a Da- 

 syrhamphis) vesměs hematofágní, sají krev vyšších teplokrevných živočichů, 

 u některých tropických druhů bylo zjištěno sání i na plazech a obojživelnících. 

 Samice evropských druhů rodu Pangoniiis s nápadně dlouhým sosákem jsou 

 výlučně florikolní. 



Samice sáním krve přijímá kromě potravy bohaté na proteiny, nutné к do- 

 zrávání vaječných folikulů, i velké množství tekutiny. Podobně jako S, ale 

 v menší míře, spotřebuje během aktivity i určité množství vody, které získává 

 rovněž sáním v letu na kalužích či na vodní hladině toků a stojatých vod. 

 К oplození 5 dochází zřejmě jen jednou ihned po vylíhnutí, i v případech, že 

 gonotrofický cyklus (sání — zrání vajíček — ^ ovipozice) se jednou nebo více- 

 krát opakuje. U evropských druhů byla zjištěna jak anautogenie (před prvním 

 kladením samice saje krev a získává tak potřebné výživné látky к dozrání 

 vajíček), tak i autogenie (sání krve až po prvním vykladení). Studiu gonotro- 

 fických cyklů samic ovádovitých, počtu ovipozic, sání a stáří vaječných foli- 

 kulů jev současné době věnována velká pozornost na celém světě, také v CSSR. 

 Právě tyto aspekty jsou velmi důležité pro kontrolu a případnou redukci po- 

 pulací nejhojnějších druhů, ze zdravotnického hlediska pak přímo pro prog- 

 nózu přenosu původců vážných onemocnění; u autogenních populací je ne- 

 bezpečí přenosu menší. 



Doba výskytu dospělců ovádovitých probíhá \- ČSSR od poloviny dubna 

 do počátku října, s maximem v červnu a na počátku července. Na toto období 

 maximálního výskytu jedinců spadá i maximum vyskytujících se druhů. 

 V teplých oblastech j. Moravy aj. a jv. Slovenska je počátek výskytu ovádovi- 

 tých o 14 dní až 3 týdny časnější než v ostatních oblastech státu, v horských 

 oblastech je naopak výskyt ovádovitých omezen na kratší dobu v červenci 

 a srpnu. Mezi nejčasněji na jaře se vyskytující druhy patří Tabanus quatuomo- 

 íatus, Hybomitra nitidifrons confiformis, H. liirida, H. tropica, částečně též H. lund- 

 becki a H. bimaculata. Mezi druhy vyskytující se nejdéle, v pozdním létě a na 

 podzim, patří Tabanus bromius, Haematopota pluvialis a hlavně H. bigoti a H. gran- 

 dis. Speciálně druhy s časně jarním \^'^skytem mají období letu \elmi krátké, 

 naopak druhy letní se vyznačují dlouhým obdobím výskytu, jako např. Hyba- 

 mitra ciureai, H. muehlfeldi, Tabanus bromius, Heptatoma pellucens a Haematopota 

 pluvialis. 



Aktivita dospělců během dne vykazuje dvě odlišné fáze. Předně se jedná 



294 



