dinách а večer, přes den pak úkryt v uzavřených stájích. Otevřená ustájení 

 v terénu (jen pod střechou) jsou však neúčinná. Dobrá ochrana při pastvě je 

 rovněž kouřová clona. Pokusy se sterilizací samců nenašly v praxi zatím 

 uplatnění; předně jsou vhodné jen v dobře izolovaných oblastech, a pak ná- 

 klady spojené s chovem, sterilizací a vypouštěním samců jsou zatím velmi 

 nákladné a ekonomicky nevýhodné. V současné době se zaměřuje výzkum 

 spíš na výrobu takové repelentní látky, která by byla dlouhodobě účinná i na 

 ovádovité. 



Všechny pokusy prováděné s odchytovými lapači, jako jsou např. past 

 typu Manitoba, Malaiseho past, Skufinova past, stanová past (tab. I), nebo 

 různé lepicí pasti, i s použitím CO2 (suchého ledu) jako atraktanta, nemají 

 praktický ekonomický význam ke zdecimování místních populací, ale slouží 

 spíše jako kontrola. Krátkodobé pokusy s těmito pastmi v rekreačních oblastech 

 v místech s masovým výskytem ovádovitých vedly naopak ke zvýšení aktivity 

 místní populace a většímu obtěžování lidí. Podobně i tzv. ,, louže smrti", 

 malé izolované vodní plochy, kaluže či tůňky, polité naftou nebo petrolejem, 

 kde se zachytí ve velkém množství hlavně (^ přilétající pít, mají význam spíše 

 orientační; početnost místní populace se jimi dá jen stěží ovlivnit. 



PŘIROZENÍ NEPŘÁTELÉ 



Nejvážnějšími a nejúčinnějšími parazity ovádovitých jsou zástupci blano- 

 křídlého hmyzu čeledí Scelionidae (rod Telenomus) a Trichogrammatidae (rod 

 Trichogramma), jejichž larvy se vyvíjejí ve vajíčkách ovádovitých. Samičky 

 těchto vaječných parazitů kladou svá vajíčka do čerstvých snůšek ovádovitých 

 okamžitě po ovipozici nebo ještě při ní; v jednom vajíčku hostitele se vyvíjí 

 vždy jedna larva. Parazitace bývá velmi častá a procento parazitovaných 

 vajíček vysoké, často přes 50 %. Parazitace larev je řídká, bývá způsobena buď 

 dvoukřídlými čeledí Tachinidae a Bombyliidae, vždy po jedné larvě parazita 

 v larvě hostitele, anebo hlísticemi rodu Eurynermis, kdy v jediné larvě žijí až 

 4 hlístice pohromadě. Kukly ovádovitých, ale často již i vzrostlé larvy, jsou 

 parazitovány drobnými chalcidkami čeledí Pteromalidae a Diapriidae, jedna 

 kukla obsahuje někdy až okolo 150 larev parazitické vosičky. 



Nejvážnějšími predátory ovádovitých jsou kutilky (čel. Sphecidae) rodů 

 Bembix a Crabro, které se specializuji na lov dospělců ovádovitých přímo v jejich 

 svatebních rojích a jejichž kořistí se stávají hlavně samci. V orientální oblasti 

 (dr. J. F. Bürger, osobní sdělení) jsou velmi účinnými predátory vosy (čel. 

 Vespidae) rodu Vespa, které loví, často ve velkém počtu, přímo sající samice 

 ovádovitých na hostiteli. Mezi méně časté predátory dospělců nutno počítat 

 ještě některé velké druhy dvoukřídlých čeledi Asilidae, hmyzožravé ptáky 



299 



