s příměsí zlatožlutých chloupků, úplně černě ochlupení jedinci jsou označováni 

 jakoy. maurus. Velikost 6—9,5 mm. 



Druh se vyvíjí na vlhkých močálovitých biotopech a především na rašeliniš- 

 tích, larva i kukla byly opakovaně nalezeny přímo v rašeliníku (Sphagnum), 

 nejsou však dosud popsány. Lokálně velmi hojný, $ napadají silně člověka a zví- 

 řata v blízkosti rašelinišť, doba výskytu od poloviny VI do konce VIII. 



Zeměpisné rozšíření: Spíše severský západopalearktický druh, známý 

 od Anglie až po západní Sibiř a severní Kazachstán, izolovaným výskytem 

 zasahuje do střední Evropy, na Ukrajinu a do severních oblastí jižní Evropy. 



Výskyt v ČSSR: Doposud jen z Čech z rašelinišť okolí Jindřichova Hradce, Veselí 

 n. Lužnicí a Doks, lokálně hojný. Údaj ze Slovenska z okolí Trenčína (Brancsik 1910) zůstává 

 neověřený a asi jde o záměnu se o druhu C. caecuiiens. 



2. Chrysops divaricatus Loew, 1858 



Obr. 125 A, tab. IX с 



Loew, 1858, Verh. zool.-bot. Ges, Wien, 8: 624; Olsufjev, 1937: 71, 1977: 148; Chvála 

 a kol., 1972: 116. 



Obličej žlutý s výraznými leskle černými hrbolky, nohy celé černé. Křídla 

 (tab, IXc) průsvitná s tmavohnědou kresbou, vrcholová skvrna úzká a dosahu- 

 je jen к žilce R4. 2. tergum u obou pohlaví žluté s černou kresbou v podobě ši- 

 rokého obráceného písmene V, u á* dosahuje tato kresba až к přednímu okraji 

 terga. Následující terga černá se širokým žlutým lemem při zadním okraji. 

 Velikost 8-12 mm. 



Vývoj ani vývojová stadia nejsou známa. Druh se vyskytuje na vlhkých, 

 hlavně rašelinných biotopech v rybničnatých oblastech a u větších vodních 

 ploch od poloviny VI clo konce VIII. Samice napadají člověka a domácí zví- 

 řata. 



Zeměpisné rozšíření: Severský druh podobného rozšíření jako С se- 

 pulcralis, západně však dosahuje jen do Skandinávie a stř. Evropy, nejjižnější 

 výskyt je hlášen ze Švýcarska, Bavorska a ČSSR. 



Výskyt v ČSSR: Nehojně jen na několika lokalitách j. Čech (Český Krumlov, Třeboň, 

 Kardašova Řečice, Veselí n. Lužnicí), sv. Čech (Doksy, Hamr na Jezeře) a jz. Slovenska 

 (Malacky). 



306 



