Zeměpisné rozšíření: Celá Evropa až po Ural, častěji na jihu; v sever- 

 ních oblastech Skandinávie a Sibiře chybí. 



Výskyt v CS SR: Po celém území hojny druh, místy velmi hojný. 



5. Chrysops relictus Meigen, 1820 



Obr. 124, 125 D, tab. IX h— j 



Meigen, 1820, Syst. Beschr., 2: 69; mehnopleurus Wahlberg, 1848, Öfvers. К. Vetensk 

 Akad. Förh., 9: 200; Olsufjev, 1937: 83, 1977: 158; Chvála a kol., 1972: 124. 



V hlavních znacích shodný s druhem C. viduatus, avšak 2. tergum (obr. 

 125 D3— 4) u obou jx)hlaví se 2 černými obdélníkovitými až trojúhelníkovitý- 

 mi, vpředu spojenými skvrnami, které splýv^ají s černou kresbou 1. terga. 

 3. a následující terga se širokým žlutým lemem při zadním okraji. Křídla 

 (tab. IXh— j) s velikou vrcholovou skvrnou, zabírající téměř celou žilku R4, 

 tmavá středová páska je většinou v jednotlivých polích mírně prosvětlená. 

 Velikost 6 — 11 mm. 



Vývojová stadia jsou dobře známa, nejúplnější popisy podávají Tamarina 

 (1956) a Ježek (1970), larvy se vyvíjejí v bahně tekoucích a stojatých vod nebo 

 přímo ve vodě. Dospělci se vyskytují na různých biotopech, nejčastěji u vod, 

 v horách chybějí. V nižších polohách velmi hojný od počátku VI do počátku 

 IX. Samice napadají člověka, vyšší i nižší teplokrevné živočichy a jsou známy 

 jako přenašeči tularémie. 



Zeměpisné rozšíření: Celá Evropa a Asie \'ýchodně až po Jakutsk, 

 hojnější ve středních a severních oblastech. 



Výskyt v CSSR: Po celém území s v\.^imkou horských oblasti, hojný až velmi hojný 

 druh. 



6. Chrysops parallelogrammus Zeller, 1842 



Obr. 126 A 



Zeller, 1842, Isis, 2: 823; Olsufjev, 1937: 87, 1977: 162; Chvála a kol., 1972: 128. 



Obličej žlutý, s lesklými černohnědými hrbolky, střední a zadní holeně 

 žlutohnědé až hnědé. 2. tergum u obou pohlaví žluté, u ? (obr. 126 AI) se 

 2 oddělenými úzkými černými středo\ými skvrnami, kresba zadečku o (obr. 

 126 A2) připomíná druh С relictus; od něho se liší dlouhými zašpičatělými ma- 

 kadly jako u ch"uhu С vidiiatus. Vrcholová skvrna na křídlech u $ úzká, zabírá 

 sotva apikální 1/3 žilky R4, u o rozšířená. Velikost 8—10 mm. 



309 



