stranách а při zadním okraji a s výraznými středovými trojúhelníčky. Křídla 

 (tab. IXk, 1) téměř rovnoměrně zakouřená s nevýraznou kresbou, ztmavlými 

 žilkami a otevřeným polem Cu. Oči samce se nedotýkají. Velikost 6 —9 mm. 



Larvy žijí nejčastěji ve vodě podél břehů mezi vegetací, larvu a kuklu popsali 

 podrobně Tamarina (1956) a Ježek (1970). Jen na vhodných biotopech, na 

 vlhkých močálovitých loukách či na březích stojatých vod místy hojný druh. 

 Výskyt od poloviny VI do konce VIII, samice napadají člověka, skot a koně. 



Zeměpisné rozšíření: Severní a střední pásmo Evropy, na jihu zasa- 

 huje do Francie, Jugoslávie, Rumunska a na Krym, východně až do Asie po 

 řeku Jenisej a Altaj. 



Výskyt v CSSR: Po celém území řídký druh, v nížinách v rybničnatých oblastech 

 lokálně hojný, např. Blatná, Jindřichův Hradec, Uherské Hradiště, Lednice. 



8. Chrysops flavipes Meigen, 1804 



Obr. 126 C, tab. IX m, n 



Meigen. 1804, Klass., 1: 159; fnmctifer Loew, 1856. Neue Beitr., 4: 24; beckeri Kröber, 

 1920, Zool. Jb., 43: \эЪ\ (mnctífer var. abdominalis Kröber, 1920, ibid., р. 141 ; Olsufjev, 1937: 

 102, 1977: 175; Chvála а kol., 1972: 137. 



Snadno odlišitelný od všech středoevropských druhů rodu Chrysops podle 

 průsvitného diskoidálního pole na křídlech (dříve podrod Heterochrysops) . 

 Zadeček ? (obr. 126 Cl) převážně žlutý se 2 šikmými černými skvrnami na 

 2. tergu, u o' (obr. 126 C2) je tato kresba rozšířena i na následující terga. Jak 

 kresba zadečku, tak i kresba křídel (tab. IXm, n), hlavně velikost vrcholové 

 skvrny, jsou značně proměnlivé. Velikost 6 —9 mm. 



Teplomilný druh, jehož larvu popsal Terterjan (1976), nejčastěji na stepních 

 biotopech. Výskyt od poloviny V do konce VIII s maximem v VII, samice 

 silně napadají člověka, domácí i divoká zvířata a byly zjištěny jako přenašeči 

 tularémie. 



Zeměpisné rozšíření: Jižní Evropa, jižní oblasti stř. Evropy, s. Afrikai, 

 Kypr, východně zasahuje do Iránu, Afghánistánu a středoasijských republik 

 SSSR. 



Výskyt v ČSSR: Teplé jižní oblasti Slovenska, zjištěn na několika lokalitách jz. a v. 

 Slovenska, nejsevernější výskyt ve střední Evropě na v. Slovensku u Stakčína; místy na past- 

 vinách i hojný druh. 



311 



