Zřejmě nejhojnější zástupce rodu ve střední Evropě, často v masovém 

 výskytu na vlhkých biotopech v rybničnatých oblastech po dlouhé období 

 od konce V do 2. poloviny VIII, s maximem výskytu v VI. Ve vyšších polohách 

 méně častý, na horách chybí. Larvu a kuklu popsali Chvála a Ježek (1969), 

 samice napadají člověka a vyšší teplokrevné živočichy. 



Obr. 134. Kopulační ústrojí ?. A — subgenitální ploška, В — 9. a 10. tergum a cerky. 1 — 

 Hybomitra nitidifrons confiformis, 2 — H. lundbecki, 3 — H. tropica, 4 — H. montana, 5 — H. muehl- 

 i, 6 — H. bimaculata, 7 — H. distinguenda, 8 — H. ciureai. 



Zeměpisné rozšíření: Palearktický druh, známý od Britských ostrovů 

 až po Čukotský poloostrov na východě, v Evropě od Skandinávie až po Středo- 

 zemní moře na jihu, nejhojněji však v mírném pásmu. 



Výskyt v ČSSR: Po celém území velmi hojný, s výjimkou horských oblastí. 



335 



