1 . skupina Atylotus plebejus 



Malé druhy, okolo 10 mm, jednobarevně šedě až černošedě zbarvené, 

 oči hustě, i když krátce ochlupené. Nevelká skupina druhů severského původu. 



1. Atylotus sublunaticornis (Zetterstedt, 1842) 



Obr. 138 A 



Zetterstedt, 1842, Dipt. Scand., 1 : 118 {Tabanus) ; plebejus auct., nec Fallen, 1817; vaillanti 

 Surcouf, 1921, Gen. Ins., 175: 39 {Baikalia) ; Olsufjev, 1937: 206 {plebejus), 1977: 303; Chvála 

 a kol., 1972:262. 



Malý, tmavě olivově šedý až černošedý druh, zadeček cJ hnědavý na bocích 

 1 . a 2. terga, u ? jen výjimečně hnědé zbarvení naznačeno. Oči hustě jemně 

 ochlupené s 1 páskou, čelo ? široké, index 1 : 2,3 —2,5, čelní hrbolky silně re- 

 dukovány nebo chybějí. Temeno s řadou dlouhých a nápadně vystupujících 

 černých chloupků. Koncový článek makadel bělavý se světlými a černými 

 chloupky, poměrně krátký a ztlustlý; u $ ztlustlý při bázi a délka přesahuje 

 šířku asi 2,5 X, u S krátce oválný a sotva 1,5 X delší než široký. Velikost 

 8-11 mm. 



Druh se vyvíjí v rašelinných půdách a přímo v rašeliníku, larvu a kuklu 

 popsal Ježek (1978c). Po celém území výskytu jen jednotlivě, a je vázán svým 

 výskytem jen na nejbližší okolí rašelinišť, kde (í i $ sedají na květy a vegetaci. 

 Od 1. poloviny VI do 2. poloviny VIII, ? velmi pravděpodobně není hemato- 

 fágní. 



Zeměpisné rozšíření: Severopalearktický druh, známý od Evropy přes 

 Ural a Sibiř, Bajkalskou a Jakutskou oblast až po Dálný Východ a ostrov 

 Sachalin. V Evropě z chladných oblastí včetně celé Skandinávie, jižní hranice 

 rozšíření probíhá s. Francií, Itálií, Rakouskem a s. Jugoslávií, chybí na Brit- 

 ských ostrovech. 



Výskyt v GSSR: Vzácný druh na rašeliništích, zjištěn zatím jen v jižních oblastech 

 Čech na Mrtvém luhu a u Lenory na Šumavě a u Albeře (okr. Jindřichův Hradec). 



2. Atylotus plebejus (Fallen, 1817) 



Obr. 138 В 



Fallen, 1817, Dip. Suec, Tab. р. 8 {Tabanus) ; plebeius auct.; aethereus Bigot, 1892, Mém. 

 Soc. zool. Fr., 5: 637 {Theríoplectes) ; plebejus var. calvus Szilády, 1915, Ent. Mitt., 4: 94 (7a- 

 banus); Olsufjev, 1937: 207 {aethereus), 1977: 301; Chvála a kol., 1972: 264. 



343 



