а bočními oválnými skvrnami; 1. — 4. tergum hnědavé. Velké facety ostře oddělené 

 od malých. Menší druh, 17 — 22 mm 18. 7". autumnalis (str. 369) 



79 (78) Zadeček jen s řadou svědých středových trojúhelníčků, boční oválné skvrny chybějí; 



bazální terga po stranách tmavé kaštanově hnědá. Ostrá hranice rozdělení mezi 



velkými a malými facetami chybí. Větší druh, 20 — 27 mm 



20. r. sudeticus (str. 371) 



80 (73) Všechny facety téměř stejně velké, facety v hořejší části oka nanejvýše 2 X větší než 



na spodní části. 



81 (82) Tykadla černá, terga na bocích rezavě hnědá. Sternální strana zadečku rezavě hně- 



dá a po stranách hustě stříbřitě šedě poprášená, původní rezavé zbarvení jen na 

 středovém pruhu 19. 7". spodopterus (str. 371) 



82 (81) Bazální či. tykadel a báze 3. či. hnědé, terga na bocích světle hnědá až žlutohnědá. 



Sternální strana zadečku hnědá až žlutohnědá, tmavý středový pruh tmavohnědý 

 až černý 21. 7". bovinus (str. 372) 



1. skupina Tabanus quatuomotatus 



Skupina středně velkých jižních xeroíilních druhů, oči u obou pohlaví 

 ochlupené, u ? většinou se 3, u cJ se 2 páskami. Tvar čelních hrbolků ?, až na 

 malé výjimky {T. rupium), jako u skupiny T. glaucopis. 



1. Tabanus quatuomotatus Meigen, 1820 

 Obr. 123 G3, 140 A 



Meigen, 1820, Syst. Beschr., 2: 51; quatuomotatus var. cherbottae Muschamp, 1939, Ento- 

 mologisťs Rec. J. Var., 51: 54 {Atylotus) ; Olsufjev, 1937: 248, 1977: 206; Chvála a kol., 

 1972: 301. 



Středně velký, leskle černý druh, zadeček se šedavou kresbou, složenou 

 z bočních okrouhlých skvrn a středových trojúhelníčků, které jsou často pa- 

 trné jen na 1. —3. tergu. Oči hustě světle ochlupené, u $ se 3 páskami. Čelo $ 

 širší, index 1 : 3 —4, se 3 téměř stejně velkými izolovanými černými skvrnami 

 a alespoň v horní polovině leskle černým čelním trojúhelníkem. 3. či. tykadel 

 kromě stylu hnědý, nebo celá tykadla černá (var. cherbottae). Hlava ^ malá, 

 stejné šířky jako hrud, oči s téměř nerozlišenými facetami a 2 páskami na 

 spodní části. Kresba zadečku jako u $, ale boční skvrny méně výrazné a 2. ter- 

 gum na bocích někdy slabě tmavohnědé. Velikost 12,5—15 mm. 



Hojný druh, obývající spíše suché, často vápencové biotopy, ale i v lesních 

 oblastech v nížinách, ve vyšších polohách řidší, jen zřídka vystupuje do hor- 

 ských údolí. Časně jarní druh, jeden z prvních zástupců čeledi, objevující se 

 již od poloviny IV do 1. poloviny VH s maximem výskytu v V a počátkem 

 VI. Larvy se vyvíjejí v zemi i na vysloveně xerotermních biotopech, larvu 

 a kuklu popsal Ježek (1977). Samice napadají koně a skot, méně člověka, 

 samci létají často jednotlivě nad cestami, v lesních průsecích apod. 



354 



