celý jednobarevně černošedý [velutinus Kröb., ssp. niger 01s.,ssp. colchidicus Ols.). 

 Rovněž zbarvení tykadel je velmi proměnlivé, od téměř celých hnědých až 

 po černá, pouze s bází 3. či. hnědavou. Hlava (^ malá, nepřesahuje šířku hrudi, 

 facety v hořejších 2/3 oka nápadně zvětšené a ostře oddělené od spodní části, 

 temeno s řadou dlouhých černých a světlých chloupků. Velikost 13—17 mm. 



Charakteristický druh spíše nížinných biotopů lesostepního a lesního charak- 

 teru, v horách vystupuje nejvýše do oblastí okolo 1000 m. Ve střední Evropě 

 nehojný druh, vyskytující se od konce V do počátku IX s maximem výskytu 

 v VII a 1. polovině VIII, ve východních částech areálu rozšíření (Sibiř) velmi 

 hojný. Larvu a kuklu popsal podrobně Ježek (1977), samice napadají člověka 

 a vyšší teplokrevné živočichy. 



Zeměpisné rozšíření: Celá Evropa, v západních a severních oblastech 

 méně častý, na severu vystupuje doj. Švédska a Karélie, východně na Sibiř 

 po řeku Jenisej, Írán a středoasijské republiky SSSR. 



Výskyt v CSSR: Po celém území s výjimkou horských oblastí, vždy však spíše jen jed- 

 notlivé. 



12. Tabanus regularis Jaennicke, 1866 

 Obr. 143 A 



Jaennicke, 1866, Berl. ent. Z., 10: 85; regularis var. rufus Szilády, 1923, Biol. hung., 1: 20; 

 Olsufjev, 1937: 277, 1977: 238; Chvála a kol., 1972: 354. 



Menší černošedý druh, s očima bez pásek. Zadeček většinou úzký, s výraznou 

 šedavou kresbou, tvořenou vysokými středovými trojúhelníčky a rozšířenými 

 bočními skvrnami, 2. a 3. tergum někdy u $ po stranách hnědavé (var. rufus), 

 u S vždy výrazně hnědé. Od ostatních druhů skupiny T. bromius s očima nanej- 

 výše s 1 páskou se výrazně liší velmi úzkým čelem ?, index 1 : 5—6; spodní 

 hrbolek často leskle hnědý. Tykadla u obou pohlaví černá až téměř celá hnědá, 

 3. či. poměrně úzký, s málo vyvinutým dorzálním výstupkem. Hlava ^ ná- 

 padně velká a polokulovitá, mnohem širší než hruď, oči s 1 páskou na hranici 

 mezi velkými a malými facetami; temeno jen s krátkými světlými chloupky. 

 Velikost 12—15 mm. 



V teplých oblastech tiVropy hojný druh v VII a VIII, o jeho vývoji však 

 není zatím nic známo. Samice napadají člověka a vyšší teplokrevné živočichy. 



Zeměpisné rozšíření : Jižní Evropa od Portugalska přes Balkánský polo- 

 ostrov východně až doZakavkazska, Irán a Přední Asie,s. Afrika. Nejsevernější 



364 



