Výskyt v ČSSR: Stepní oblasti a pastviny j, Moravy a Slovenska, v jižních oblastech 

 Slovenska místy velmi hojný, severně vystupuje do Povážského Inovce, Slovenského Rudo- 

 hoří a horských dolin Tater. V Čechách nebyl zatím zjištěn, původ jediné $ v Národním 

 muzeu v Praze s lokalitou ,,Žalý" v Krkonoších (leg. Vimmer) je nejistý. 



5. skupina Tabanus bovinus 



Velké druhy, okolo 20 mm, zadeček na bocích většinou hnědě až rezavo- 

 hnědě zbarvený. Oči holé, bez pásek. Celo $ spíše úzké se středním hrbolkem 

 čárkovitým, spojeným se spodním hrbolkem jako u skupiny T. bromius. Skupina 

 velkých, výlučně boofilních druhů, rozšířená v celé palearktické oblasti. 



16. Tabanus paradoxus Jaennicke, 1866 



Obr. 144 A 



Jaennicke, 1866, Berl. ent. Z., 10: 83; paradoxus var. macedonicus Kröber, 1936, Acta Inst. 

 Mus. zool. Univ. athen., 1: 35; Chvála а kol., 1972: 366. 



Velký černý druh, oči holé, bez pásek. Zadeček černý, terga se stříbřitě šedý- 

 mi rovnostrannými středovými trojúhelníčky, které dosahují sotva do Jюloviny 

 výšky terga, a úzkým stříbřitým lemem při zadním okraji na bocích každého 

 terga. Sternální strana zadečku s černým středovým pruhem a stříbřitě рюрга- 

 šenými boky. Tykadla hnědočerná, makadla tmavohnědá, šedě Jюprášená 

 a krátce černě ochlupená. Od ostatních druhů skupiny T. bovinus, a speciálně 

 od T. autumnalis, se liší černýma nohama, kresbou zadečku a nápadně vysokými 

 nadtykadlovými oblouky (obr. 144 AI), které zabírají téměř celou spodní рю- 

 lovinu čelního trojúhelníku. Celo $ poměrně úzké, index 1 : 5. Hlava á^ nápad- 

 ně velká, polokulovitá, velké facety v hořejších 2/3 oka ostře oddělené od spodní 

 části s malými facetami. Velikost 18—21 mm. 



Jižní druh, vyskytující se na suchých stepní ch biotopech a na pastvinách, 

 v mírném pásmu Evropy spíše v pahorkatinách v VIII a počátkem IX. Jediný 

 evropský druh s výlučně večerní aktivitou. Samice jsou boofilní, na člověku ne- 

 sají, i když na něj útočí. Létají těsně nad zemí až po západu slunce za soumra- 

 ku. Vývoj ani vývojová stadia nejsou známa. 



Zeměpisné rozšíření: Jižní ajihozápadní Evropa od Španělska po Řecko, 

 východněji nebyl zjištěn. Severní hranice rozšíření probíhá stř. Evropюu, nej- 

 severněji byl zjištěn v Polsku (Slezsko, okolí města Zabrze). 



Výskyt v ČSSR: Doposud znám jen z jz. Slovenska, kde byl opakovaně sbírán na Ko- 

 váčovských kopcích. 



368 



