Velmi podobný druhu P. graeca, ale celkově tmavší. Zadeček na bocích 

 1. —3. terga rezavě až kaštanově hnědý, ochlupení s příměsí černých chloupků, 

 tmavý středový pruh je černošedý až černý a širší, u $ zabírá většinou 1/4 šíř- 

 ky 2. terga, jen zřídka méně. Tykadla rezavě hnědá, vrchol 3. či. a stylus čer- 

 ný, dorzální výstupek menší a celý 3. či. užší. Celo $ přibližně stejné šířky, index 

 asi 1 : 5, avšak nadtykadlové oblouky jsou na vnitřní straně povytažené. Hlava 

 <í jako u P. graeca. Velikost 14 — 19 mm. 



Lesní druh vyšších poloh a pahorkatin, na jihu Evropy v horách ve výšce 

 i přes 2000 m, v mírném pásmu Evropy častější v podhorských oblastech 

 a v horských údolích od počátku VI do 2. poloviny VIII. Samice napadají 

 hlavně koně a skot. 



Zeměpisné rozšíření: Střední a jižní Evropa, na jihu od Portugalska až 

 po Turecko a Zakavkazsko, severní hranice rozšíření probíhá Belgií, oběma 

 německými státy a Polskem, na východě jen v jižních oblastech evropské části 

 SSSR. 



Výskyt v ČSSR: Po celém území ve vyšších polohách a na horách, v nížinách vzácný. 



3. tribus HAEMATOPOTINI 

 10. rod Heptatoma Meigen, 1803 



Meigen, 1803, Illig. Mag. Ins., 2: 266; Hexatoma Meigen, 1820, Syst. Beschr., 2: 83. 



Typ rodu: Tabanus pellucens Fabricius, 1776 



Menší až středně velký druh, 10—13,5 mm, černý, na hrudi a bázi zadečku 

 hnědavě ochlupený, s nápadně dlouhými černými tykadly. Tykadla téměř tak 

 dlouhá jako hruď, 3. či. více než 2x delší než 1. a 2. či. dohromady, stylus 

 zřetelně 3členný a téměř stejné délky jako 3. či., celkově působí tykadla doj- 

 mem jako Gčlenná. Oči velmi jemně ochlupené, u ^ hustěji, se 4 páskami, které 

 jsou na vnějším konci rozšířené a ohnuté směrem nahoru. Čelo $ velmi široké, 

 širší než vysoké, celé leskle černé, s nerozlišenými hrbolky; očka nebo očkový 

 hrbolek chybí. Křídla čirá bez kresby, basicosta holá. Nohy štíhlé s mírně roz- 

 šířenými holeněmi, zadní holeně bez apikálních ostruh. 



Larvy posledního instaru jsou nejméně 20 mm dlouhé, na hřbetní straně hně- 

 dé s bělavými skvrnami, boky a břišní strana jsou téměř bílé. 1. —7. zadečkový 

 článek se 4 páry pseudopodií, z nich dorzální pár nese hřebínky dlouhých trnů, 

 které jsou 2 X delší než na ostatních párech. Kusadla přibližně se 17 příčnými 

 a po obvodě kusadel nepřerušenými zubovitými lištami. Kukla žlutohnědá, 

 velikosti okolo 15 mm, s nápadně dlouhými a silnými trny dorzolaterálních 



377 



