21 (20) 1. či. tykadel (obr. 152 B3) hustě bělošedě poprášený na hřbetní straně více než 



v bazální polovině. Kresba křídel světle šedavá . . . . 6. H. subcylindrica (str. 387) 



22 (19) 1. či. tykadel (obr. 151 B3) kratší, spíše vejčitého tvaru, nanejvýše 2X delší než 



široký, většinou kratší. 



23 (30) 3. či. tykadel alespoň při bázi slabě nahnědlý, 1. či. alespoň při bázi bělošedě 



poprášený. 



24 (27) Štítek s bělošedou skvrnou uprostřed, tváře černé. 



25 (26) 1. či. tykadel (obr. 151 A3) krátký a ztlustlý, asi 1,6 X delší než široký, na hřbetní 



straně v bazální polovině šedě poprášený. Světlá skvrna na štítku malá, střední 



a zadní stehna uprostřed hnědavá. Kresba křídel tmavošedá 



3. Я. csikii (str. 384) 



26 (25) 1. či. tykadel (obr. 152 A3) oválný, téměř 2x delší než široký, leskle černý, jen na 



vnitřní straně těsně při bázi šedě poprášený. Světlá skvrna na štítku velká, stehna 

 černošedá. Kresba křídel tmavohnědá 5. H. scutellata (str. 386) 



27 (24) Štítek bez světlé středové skvrny, tváře jen černě tečkované. 



28 (29) Stehna černošedá. Kresba křídel hnědá až tmavohnědá, terga s nevýraznými še- 



dými bočními skvrnami 4. //. pluvialis (str. 385) 



29 (28) Stehna převážně žlutohnědá. Kresba křídel světle šedá, terga s nápadnými velkými 



bělošedými bočními skvrnami Т.Н. bigott (str. 388) 



30 (23) Tykadla (obr. 153 B3) celá černá, 1. či. celý lesklý, bez šedého poprašku. Kresba 



křídel tmavohnědá 8. H. crassicornis (str. 389) 



1. skupina Haematopota italica 



V průměru větší druhy, dosahující velikosti přes 10 mm, s dlouhými štíhlými 

 tykadly. 1. či. tykadel ? dlouze válcovitý, nejméně 4x delší než široký, 1. či. 

 tykadel ^ protáhle vejčitý. Skupina druhů převážně jižního rozšíření, s výjim- 

 kou druhu H. italica. 



1. Haematopota grandis Meigen, 1820 



Obr. 150 A, tab. X a 



Meigen, 1820, Syst. Beschr., 2: 79; fraseri Austen, 1925, Bull. ent. Res., 16: 9; Olsufjev, 

 1937: 333 (Chrysozona), 1977: 403; Chvála a kol., 1972: 409. 



Robustní druh, největší zástupce rodu ve střední Evropě. Všechny zadečkové 

 články na hřbetní straně s výraznými okrouhlými šedými bočními skvrnami, 

 které jen někdy chybějí na 1. tergu. $: 1. či. tykadel dlouhý a štíhlý, s dobře 

 patrným zářezem před vrcholem, více či méně hnědý. Čelo jen o málo vyšší 

 než široké, spodní hrbolek vysoký, zabírá více než 1/4 výšky čela, sametově 

 černé skvrny malé. Makadla šedá až světle hnědavá, kresba křídel hnědá. 

 (J: 1. či. tykadel dlouze oválný až válcovitý, černý a celý šedě poprášený, 

 3. či. převážně světle hnědý. 2. tergum s výrazným bělavým středovým troj- 

 úhelníčkem, 2. a 3. tergum z větší části žlutohnědé. Velikost 11,5—13,5 mm. 



382 



