gu jsou skvrny velmi malé. ?: 1, či. tykadel s výrazným zářezem před vrcho- 

 lem, a tedy velmi nepravidelného tvaru, leskle černý, jen při bázi šedě poprá- 

 šený; 3. či. alespoň v bazální třetině hnědý. Čelo zřetelně vyšší než široké, 

 s vysokým spodním hrbolkem, zabírajícím více než 1/4 výšky čela. Boční sa- 

 metově černé skvrny velké a okrouhlé, většinou je veliká i středová skvrna. 

 Stehna černošedá. ^: 1. či. tykadel bez preapikálního zářezu, leskle černý 

 a nanejvýše jen v bazální třetině šedě poprášený. 2. a 3. tergum zadečku na 

 bocích hnědavé. Velikost 8—12 mm. 



Nejčastější a nejhojnější zástupce čeledi, obývající různé typy biotopů od 

 nížin do hor, nejčastěji u vod, kde se vyskytuje často masově. Spíše pozdně 

 letní druh, objevující se jednotlivě již v VI, s maximem výskytu v VIII, a léta- 

 jící až do počátku X. Larvy se vyvíjejí nejčastěji v bahně ve březích vod nebo 

 přímo ve vodě, ale i v půdě na loukách daleko od vody. Vývojová stadia a celý 

 vývoj popsal podrobně již Cameron (1934). Samice intenzívně napadají člo- 

 věka a vyšší teplokrevné živočichy, často i za nepříznivého počasí za mírného 

 deště a kolem západu slunce; jsou známy jako přenašeči tularémie a anthraxu. 



Zeměpisné rozšíření: Celá Evropa včetně severských oblastí, na vý- 

 chod zasahuje až do v. Sibiře. Údaje o výskytu v s. Africe a v j. Asii potřebují 

 ověření vzhledem к časté záměně s příbuznými druhy. 



Výskyt v ČSSR: Všude velmi hojný druh. 



5. Haematopota scutellata (Olsufjev, Moucha et Chvála, 1964) 



Obr. 121 G3, 152 A, tab. X h, i 



Olsufjev, Moucha a Chvála, 1964, Acta Soc. ent. Čechoslov., 61 : 284, obr. 1 {Chrysozona) ; 

 Moucha a Chvála, 1967, Acta ent. bohemoslov., 64: 227; Chvála a kol., 1972: 434; Olsufjev, 

 1977:422. 



Nápadně tmavý až sametově černý druh, s výraznou velkou šedou skvrnou 

 na štítku, kresba křídel tmavohnědá až hnědošedá. Zadeček většinou bez 

 bočních šedých skvrn, jen výjimečně jsou přítomné již od 3. terga. $: Čelo 

 vyšší než široké, s vysokým čelním hrbolkem a nápadně zvětšenými, sametově 

 černými skvrnami. Tykadla černá, 3. či. nahnědlý nanejvýše v bazální třetině. 

 1. či. lesklý, jemný šedý poprašek na svrchní straně nanejvýše v bazální 1/3 

 až 1/2, pravidelně válcovitý anebo jen s nepatrným zářezem před vrcholem. 

 (J: 1. či. tykadel široce oválný, téměř 2x delší než široký, leskle černý, šedě 

 poprášený jen na vnitřní straně těsně při bázi. Zadeček černý. Střední a zadní 

 stehna u obou pohlaví často slabě nahnědlá. Velikost 9—10,5 mm. 



386 



