Teplomilný druh pronikající do mírného pásma Evropy podél velkých 

 řek a podél mořského pobřeží, ve střední Evropě vzácný, hojnější jen velmi lo- 

 kálně. Vyskytuje se po dlouhé období od konce V do počátku X, spíše však 

 pozdně letní druh s maximem výskytu v VIII a IX. Vývoj ani vývojová stadia 

 nejsou známa, v mírném pásmu byly samice sbírány na koních a dobytku, 

 napadají však bezesporu i člověka. 



Zeměpisné rozšíření: Jižní Evropa od Španělska po Rumunsko, s. Af- 

 rika. Podobně jako H. grandis proniká severně dvěma směry: podél řek přes 

 Maďarsko uherskou nížinou až do ČSSR a podél atlantického pobřeží přes 

 Britské ostrovy, Holandsko, Dánsko až doj. Švédska a na pobřeží s. Polska; 

 izolovaně pronikl zřejmě podél Labe až do okolí Stassfurtu v NDR. 



Výskyt v ČSSR: Jen na Slovensku na několika lokalitách Podunajské nížiny (Podunajské 

 Biskupice, Kováčovské kopce) a Východoslovenské nížiny (Prešov, Vinné, Malé Trakaný) ; 

 v místech výskytu dosti hojný. 



Obr. 153. A — Haematopota bigott, В — Н. crassicornis. 1 — čelo 9, 2 — tykadlo $,3 — tykadlo (?. 



8. Haematopota crassicornis Wahlberg, 1848 



Obr. 153 B, tab. X m, n 



Wahlberg, 1848, Öfvers. К. Vetensk Akad. Förh., 5: 200; Olsufjev, 1937: 354 {Chrvsozona) , 

 1977: 423; Chvála a kol., 1972: 441. 



Spíše menší černý druh. Tykadla celá černá, 1. či. u obou pohlaví široce vej- 

 čitý a celý leskle černý, bez šedého poprašku, 3. či. je nápadně úzký. Zadeček 



389 



