téměř černý u obou pohlaví, boční světlé skvrny na 3. —7. tergu jsou velmi malé 

 a okrouhlé a jsou umístěny nápadně ke středu terga. Celo ? spíše širší než vy- 

 soké, s poměrně úzkým spodním hrbolkem, zvětšenými sametově černými boč- 

 ními skvrnami nepravidelného tvaru a jen velmi malou středovou skvrnou. 

 Makadla šedá u ?, šedohnědá u (^. Křídla tmavohnědá s výraznou světlou kres- 

 bou. Samec se ještě snadno odliší od všech ostatních druhů rodu jen málo zvět- 

 šenými facetami v hořejší části očí, které plynule přecházejí v menší facety 

 na spodní části. Velikost 8—11 mm. 



Nížinný druh, vystupující jen zřídka do vyšších poloh, velmi rozšířený, avšak 

 nikdy velmi hojný, spíše se vyskytuje jen jednotlivě. Dospělci létají od poloviny 

 V do VII, jednotlivě ještě v VIII nebo až počátkem IX, s maximem výskytu 

 koncem V a v VI. Larvy se vyvíjejí ve březích vod nebo přímo mezi vodními 

 rostlinami, larvu a kuklu popsal Ježek (1971). Samice napadají člověka a vyšší 

 teplokrevné živočichy. 



Zeměpisné rozšíření: Evropa, na sever po 61°, výskyt v j. Evropě a s. 

 Africe potřebuje nutně ověřit vzhledem ke snadné záměně s druhem H. 

 ocelligera Kröb. Východně proniká přes Ural na Sibiř až po řeku Ob, jižně do 

 Zakavkazska. 



Výskyt v ČSSR: Po celém území dosti častý, ale všude jen jednotlivě, na horách chybí. 



390 



