vytváří určitá odolnost, způsobující vyšší úmrtnost larev 1. instaru. Vývoj larev 

 v mladých kusech je též rychlejší, kupř. u střečka hovězího vypadávají do- 

 zrálé larvy přibližně o 1 měsíc dříve. Početnost larev v boulích se u jednotlivých 

 druhů střečků liší, dosahujíc na 1 zvířeti kupř. u Oestromyia leporina na hraboši 

 až 18, na pišťuše až 100 larev, u Hypoderma bovis až 153, u H. diana až 500, 

 u Oedemagena tarandi až 1487 larev. Početnost populace střečků v určitém místě 

 je přímo závislá na početnosti populace hostitelů. 



Dlouholetým fylogenetickým vývojem se vytvořily vzájemné vztahy pa- 

 razita a hostitele určitých druhů. Početnost parazita je regulována obrannou 

 schopností organismu hostitele, která působí uhynutí určité části migrujících 

 larev. Cím větší část populace hostitele je napadena, tím silněji působí tito 

 vnitřní činitelé, určující druhově specifickou hranici početnosti parazita. 

 Rozdělení larev střečků ve stádech skotu lze vyjádřit matematickou zákonitostí 

 negativního binomického rozdělení (Breev 1972), která se zvláště při vyšším 

 napadení uplatňuje na místech od sebe značně geograficky vzdálených (Breev 

 a Minář 1976). 



Jednotlivé druhy střečků pravidelně cizopasí na jednom nebo několika 

 blízce příbuzných druzích hostitelů (viz systematickou část). Na nespeci- 

 fických hostitelích se vzácně vyskytnou jednotlivé larvy, které však většinou 

 v cizorodém prostředí nedokončí vývoj. Kupř. larvy střečka hovězího byly 

 zjištěny též u koně, buvola, ovce, kozy, kočky a člověka (Grunin 1962, Minář 

 a Povolný 1971 aj.). 



Larvy střečků cizopasící u hlodavců a zajícovců se v hostiteli vyvíjejí jen 

 krátkou dobu, nepřesahující obvykle 1 měsíc (kupř. Oestromyia leporina). Ne- 

 příznivé období roku přečkávají tyto druhy ve stadiu kukly. Druhy cizopasící 

 na kopytnících přečkávají nepříznivé zimní období v těle hostitele a stadium 

 kukly je pak poměrně krátké, v závislosti na teplotě 1 —3 měsíce. 



Dospělci žijí jen několik dní, kupř. střeček hovězí při teplotě 20 °C 4 —6 

 dní, při 5°C 12—21 dní (Breev 1971, Minář 1974a), přičemž nepřijímají 

 potravu, trávíce ze zásob nahromaděných ve stadiu larvy. К setkání jedinců 

 různého pohlaví přispívá výskyt dospělců v přírodě v ne příliš dlouhém ob- 

 dobí. Je zabezpečen hlavně tím, že vývoj kukel později se zakuklivších larev 

 je při vyšší teplotě v pokročilejším jaru rychlejší a že samci se shromažďují na 

 určitých místech, kde dochází к páření. Těmito shromaždišti jsou u některých 

 druhů vyvýšená místa v přírodě (druhy rodů Oestromyia a Oedemagena), u ji- 

 ných místa s určitými vlastnostmi a mikroklimatem, kupř. sluncem ozářená 

 písčitá místa na pastvinách nebo určité úseky lesních cest (druhy rodu Hypo- 

 derma). Samci se v těchto místech zdržují po celý život. 



Střečci létají jen za teplého počasí a páří se krátce po vylíhnutí. Suché a teplé 

 počasí v období vývoje kukel a letu dospělců je pro ně příznivé. Tomu odpovídá 

 velký počet druhů obývajících suché biotopy. Též některé druhy s velikým 



398 



