Starší metody byly zaměřeny na hubení larev 2. a 3. instaru v podkožních 

 boulích v jarním období. Z počátku byly larvy mechanicky vytlačovány otvory 

 v kůži, později hubeny vtíráním chemických prostředků do otvorů v boulích. 

 Bylo použito kupř. fenolu, jodoformu, paradichlorbenzenu, nebo rostlinných 

 jedů, jako rotenonu, pyrethra, nikotinu, alkaloidů kýchavice bílé aj. 



Po 2. světové válce bylo používáno insekticidů na základě chlorovaných 

 uhlovodíků, hlavně DDT a HCH (u nás přípravky Dibovin, Dynocid, Ridex, 

 Hexadynol a Bovinol), od jejichž používání bylo později pro hromadění se 

 v tkáních upuštěno. 



Vhodnějším chemickým prostředkem jsou insekticidy ze skupiny organo- 

 fosfátů, z nichž některé jsou poměrně málo jedovaté pro obratlovce, vysoce 

 účinné na bezobratlé a působí přímo nejen na larvy střečků pod kůží (vtíráním 

 do otvorů), ale i systémově — v celém organismu — na migrující larvy 1. 

 instaru. Proto se jich používá hlavně к preventivní léčbě napadeného skotu 

 v podzimním období. Organofosfáty přerušují činnost životně důležitého enzy- 

 mu cholinesterázy. К tlumení hypodermatózy se nejčastěji používá poměrně 

 málo jedovatého organofosfátu trichlorfonu (0,0-dimethyl-2,2,2-trichlor-l- 

 -hydroxy-ethylfosfonát), který je účinnou látkou řady přípravků (Chlorofos, 

 Neguvon, Bubulin aj., dále čs. preparátů Soldep, Hypocid, Neohypodermin 

 a Arpalit spray) v nejvhodnějších dávkách 40 —60 mg/kg. Bylo používáno i pří- 

 pravků na základě jiných organofosfátu, které jsou však pro vyšší jedovatost 

 méně vhodné. 



Použitím uvedených látek proti migrujícím larvám se předchází škodám 

 vznikajícím v období klinického projevu onemocnění. Používají se v tabletách, 

 krmivu nebo pitné vodě (per os), v injekcích a nejvhodněji zevně — poléváním 

 přípravky, které mají schopnost pronikat kůží do těla ošetřovaných zvířat. 

 V CSSR byla hypodermatóza skotu v České socialistické republice v období 

 1969—1972 vymýcena Hypocidem se zevním použitím (Minář 1972a, 1974b). 

 Dále je ve světě veden boj s podkožními střečky sobů a koz. 



PŘIROZENÍ NEPŘÁTELÉ 



Přirozenými nepřáteli střečků jsou někteří ptáci, kupř. vrány, havrani, 

 straky, rackové, špačci, příležitostně pojídající vypadlé larvy střečků. Dospělce 

 loví též někteří ptáci, kupř. konipasi, z hmyzu vážky a roupci. V kuklách 

 Hypoderma bovis byli zjištěni cizopasníci z řádu blanokřídlých — JVasonia vitri- 

 pennis (Walker) {Chalcidoidea, Pteromalidae) , Alysia sp. {Ichneumonoidea, Braconidae) 

 a Trichopria sp. {Proctotrupoidea, Diapriidae) — a hmyz hubící houba Beauveria 

 tenella. Přirození nepřátelé však nejsou specifičtí a nemají podstatný vliv na 

 snížení početnosti střečků. 



402 



