straně na hrudních článcích a na zadečkových článcích 1.— 6., na hřbetní 

 straně na hrudních článcích a zadečkových článcích 1.— 4. (až 5.). Trny na 

 zadních okrajích článků na břišní straně na všech hrudních a zadečkových 

 článcích v 6 —10 řadách; na hřbetní straně na 1. a 2. hrudním článku a 1. za- 

 dečkovém článku v 1 řadě, na dalších zadečkových článcích více řadami — 

 až v 8 — 10 řadách na 6.-7. zadečkovém článku. Peritremy velmi ploché, 

 jen 0,1 mm vysoké. Jsou obklopeny mikroskopickými trny v 10—15 řadách. 

 Dozrálé larvy jsou méně pigmentovány, žlutohnědé barvy. 



Hlavním hostitelem tohoto druhu je skot, cizopasí též na zebu, buvolech, 

 bizonech a jacích (na jaku H. lineatum var. sinense Pleske; Baratov 1972). 

 Výjimečně se larvy mohou vyskytovat na dalších domácích zvířatech nebo na 

 člověku. Migrující larvy 1. instaru se dočasně usazují v podslizniční tkáni 

 jícnu. Dospělci se vyskytují od V do VII, larvy 2. a 3. instaru pod kůží skotu od 

 poloviny II do druhé poloviny IV. Ve srovnání s H. bovis je doba vývoje tohoto 

 druhu posunuta na časnější období roku asi o 1 měsíc. 



Zeměpisné rozšíření: V mírném pásmu severní polokoule, jižněji než 

 H. bovis. V Euroasii po 57 —62° s. š., na jih do severní Indie, Pákistánu, jižního 

 Mongolská, severní Cíny a Japonska, též v polopouštním pásmu. V Severní 

 Americe je oblast rozšíření H. lineatum vymezena severně 55° s. š., jině 10° s. š. 

 (Mexiko, Kostarika, Haiti). Zavlečen též na Havajské ostrovy. 



Výskyt v CSSR: Pouze na Slovensku v pastevních oblastech se sušším podnebím. Znám 

 z lokalit Samorín, Zlaté Moravce, Martin, Prešov, Humenné, Ruská Porubá. V posledních 

 letech se v důsledku akcí tlumení střečkovitosti stal vzácným. 



3. Hypoderma diana Brauer, 1856 — Střeček srnčí 



Obr. 158 С 



Brauer 1858, Verh. zool.-bot. Ges. Wien, 8: 397, 407; Brauer, 1863: 1 13; a/m Ullrich, 1936, 

 Tieräzd. Woch., 34: 577; Eichler, 1938, Zeitschr. Parasitenk., 10: 549; Grunin, 1962: 215; 

 Zumpt, 1965: 225. 



Menší štíhlý druh, s tělem pokrytým krátkými hustými chloupky. Hlava je 

 přibližně tak široká jako středohrud a pokrytá vpředu a po stranách žlutými, 

 na čele tmavými chloupky. Šířka klypeu je poněkud větší než jeho délka. Čelo 

 (J v nejužším místě široké jako 1/3 délky oka. Jednoduchá očka na společném 

 trojúhelníkovitém hrbolku, plochá. Hrud tmavá, šedožlutě ojíněná, pokrytá 

 řidšími žlutohnědými chloupky, na bocích hustšími a delšími. Tmavé podélné 

 pásy na středohrudi viditelné. Nohy dlouhé, hnědožluté, se stehny v bazální 

 části tmavými. Křídla se světle hnědými žilkami. Zadeček šedohnědý, s příč- 

 nými modrošedými pásy na tergech. 2. tergum a boky zadečku pokryté 



409 



