Stadium kukly trvá v závislosti na teplotě 2 týdny až 2,5 měsíce. Přitom 

 pozdější kukly se vyvíjejí rychleji, takže dospělci se líhnou v kratším časovém 

 období. Samci se shromažďují na nejvyšších bodech terénu (u rodu Cephene- 

 myia na vrcholcích hor, u stepního druhu Oestris ovis na zdech staveb a ovčích 

 ohrad), kde dochází к páření. Oplozené samičky setrvávají v klidu po 2—3 

 týdny, kdy se v jejich tělech vyvíjejí z vajíček larvy. Doba života samiček závisí 

 na teplotě, při nízké teplotě se může až 2 X prodloužit. 



SYSTEMATICKÉ POSTAVENÍ, KLASIFIKACE 

 A FYLOGENEZE ČELEDI 



Na systematické postavení čeledi Oestridae jsou podobné názory jako na 

 postavení čeledi Hypodermatidae. Brauer (1863) obě čeledi spojoval spolu 

 s dalšími střečky v jednu čeleď Oestridae. Další autoři vytvářeli umělé systémy, 

 v nichž byly i Cephenemyiinae a Oestrinae rozdělovány do různých čeledí a při- 

 řazovány к jiným cizopasným i volně žijícím skupinám vyšších much. Nověji 

 byli nosní střečci zahrnováni jen spolu s čeledí Hypodermatidae do čeledi Oestridae 

 v hodnotě podčeledi (kupř. Zumpt 1965 aj.). Tyto 2 skupiny jsou si bez- 

 pochyby fylogeneticky blízké, přesto pro rozdíly v morfologii i bionomii se 

 ukazuje správnějším jejich hodnocení jako samostatných čeledí (Grunin 

 1957, Rohdendorf 1964, Obenberger 1964 aj.). 



Pozoruhodný je široký okruh hostitelů čeledi Oestridae, zahrnující předsta- 

 vitele 4 řádů a 9 čeledí savců. Kromě 1 monotypického rodu, cizopasícího na 

 klokanech, parazitují nosní střečci na různých kopytnících. Zvláště druhy rodu 

 Rhinoestrus cizopasí na hostitelích patřících к pěti různým čeledím. Tato různost 

 hostitelů čeledi Oestridae nasvědčuje přechodu od volného způsobu života 

 к cizopasnictví na druzích savců již oddělených řádů a čeledí, podobně jako 

 u podkožních střečků. Podčeleď Cephenemyiinae lze považovat vzhledem к méně 

 pozměněné žilnatině křídel a menší redukci ústního ústrojí za původnější. 

 Podčeleď Oestrinae ]q cizopasnictvím více pozměněna. Rod Rhinoestrus, cizopasící 

 na různorodých hostitelích, lze považovat za původnější než 3 další podobné 

 rody {Oestrus, Kirkioestrus, Gedoelstia) , specializované na druhy jedné čeledi 

 turovitých. Samostatné je postavení monotypických rodů Tracheomyia u klo- 

 kanů a Pharyngobolus u slonů, 



SLOŽENÍ A PÜVOD FAUNY GSSR 



Čeleď Oestridae zahrnuje 9 rodů s 30—35 druhy. Jsou rozšířeny převážně 

 v etiopské a palearktické oblasti. Do Severní Ameriky zasahují 3 druhy pale- 

 arktického rodu Cephenemyia, v Austrálii žije endemický rod Tracheomyia. Rody 

 Oestrus a Rhinoestrus obývají palearktickou a etiopskou oblast, čistě palearktické 



417 



