pásy přede švem jsou delší, ostatní krátké, tečkovité. Na těle řídké tmavé §tě- 

 tinky. Štítek tmavý. Žilky křídel hnědé, žilka r-m černá, kolem ní na křídle 

 tmavá skvrna. Nohy hnědé, špičky drápků černé. Zadeček tmavý, s modravě 

 stříbřitými proměnlivými skvrnami. Velikost 13— 16 mm. 



Larva dorůstá rozměrů 33 X 8 mm. Vzdálenost mezi výrůstky na pseuuo- 

 cephalu odpovídá délce výrůstku. Na předních krajích článků jsou nepravi- 

 delné řady trnů, stejně velkých na břišní i hřbetní straně. Trny jsou na všech 

 hrudních článcích, na zadečkových článcích na břišní straně na 1.— 7. či. 

 až v 7 řadách, na 8. či. ve 2—4 řadách, na hřbetní straně 1. -6. či. nejvýše 

 v 5 řadách, na 7. či. jen nepočetné trny, a též na jeho zadním okraji 2 —3 řady 

 trnů, obrácených špičkami dopředu. U dozrálých larev koncová polovina 

 trnů na hřbetní i břišní straně tmavá, na hřbetní straně posledního článku 

 menší počet oddělených teček. Dolní vnitřní rohy peritrem od sebe široce od- 

 stávají. 



Larvy cizopasí hlavně na jelenu evropském a jelenu sika, ale též na srnci, 

 daňku a losu. Dospělci se vyskytují od VI do VIII, larvy 2. a 3. instaru od 

 III do VI. 



Zeměpisné rozšíření: V mírném pásmu palearktické oblasti od střední 

 Evropy po Dálný Východ. 



Výskyt v GSSR: Zjištěn jen místy v rozsáhlejších lesních porostech; v Čechách Lány, 

 Heřmanův Městec, na Slovensku Povážský Inovec a Kováčovské kopce. 



2. podčeleď 0£STR/N>\£ 

 3. rod Oestrus Linné, 1758 



Linné, 1758, Syst. Nat., ed. 10, p. 584; Cephalemyia Latreille, 1818, Nouv. diet. ďhist. nat. 

 Paris, 23: 273; Oestroides Gedoelst, 1912, Rev. Zool. afr., 1 : 431 ; Loewioestrus Townsend, 1918, 

 Insec. Inscit., 6: 152. 



Typ rodu: Oestrus ovis Linné, 1758 



Mouchy velikosti 10— 15 mm (u nás žijící 10— 12 mm), jejichž tělo je 

 porostlé jen velmi řídkými, krátkými a jemnými chloupky, takže se zdá být 

 holé. Hlava je většinou o málo širší než středohruď, zepředu kulatá. Jednoduché 

 oči jsou velké, polokulovité, navzájem se dotýkají a vystupují nad čelní troj- 

 úhelník do výšky asi 1/2 průměru očka. Orbity pokryty jamkami s černou 

 skvrnkou a jemnou štětinkou na dně. Kýl uprostřed klypeu jen v tykadlové 

 jamce, prohnutý a nevýrazný, vibrissové kýly nejsou vyznačeny. Z ústního 

 ústrojí zachována jen kulovitá makadla a základ sosáku. Na středohrudi 



425 



