spíše hranatá, dorzoventrálně zploštělá, prognátní, s dopředu vytaženými 

 ústními orgány. Složené oči vždy přítomné a zpravidla velké, jen u podčeledi 

 Melophaginae redukované. Temenní očka jen u některých druhů. Tykadla 

 Sčlenná, nenápadná, ukrytá z velké části až úplně v hlubokých tykadlových 

 jamkách. Tyto jamky jsou od sebe oddělené, až na podčeleď Ornithoicinae . 

 1. či. tykadel je zcela skrytý, 2. či. zpravidla silně ochlupený, 3. či. s aristou 

 lišící se u jednotlivých skupin klošovitých je ponořen do článku předchozího. 

 Ústní ústrojí je tvořeno pevným, poměrně tenkým, ale dobře sklerotizovaným 

 sosákem, který se v těle rozšiřuje do theky. Sosák je složen z labra, epipharyngu, 

 hypopharyngu a labia a je zatažitelný mezi po stranách vyčnívající nápadné, 

 silně ochlupené palpy. 



Při pohledu svrchu (obr. 172 A) je vidět na hlavě mezi tykadly praefrons, 

 za tykadly lunula, jejíž zadní obloukovitý okraj konkávně vykrajuje přední 

 část širokého středového pole mezi očima (mediovertex), stejně vykrojeného 

 na zadním okraji postvertexem nesoucím někdy očka. Při vnitřním okraji 

 očí v místě styku s mediovertexem leží parafrontalia. Ochlupení této části 

 hlavy nebývá nápadné. Delší chlupy bývají v předních rozích parafrontálií, 

 v jejich střední části, zpravidla při vnitřním okraji, jsou chlupy kratší, pouze 

 s ojedinělými dlouhými; výrazný pár dlouhých chlupů je v zadních rozích. 

 Na zadním okraji hlavy bývá potom řada krátkých chloupků až trnů, které 

 přecházejí na spodinu hlavy. 



Při pohledu zespoda (obr. 172 B) bývají nápadné trny v hrdelní oblasti, 

 posazené v krátké příčné řadě, a potom chlupy či trny pozorovatelné již 

 svrchu; ty přecházejí po spodině až do předních částí hlavy, kde řídnou 

 a prodlužují se. Pod tykadly ochlupení houstne a jsou zde často i chlupy jugu- 

 lární. Kromě nich bývají na spodině hlavy další chlupy v různě točených řa- 

 dách apod. Toto ochlupení je nejlépe viditelné na hlavě oddělené od hrudi 

 při pohledu zezadu. 



Hruď je silně dorzoventrálně zploštělá. Tím se někdy pleurální partie pře- 

 sunuly a např. přední stigmata jsou již zčásti nebo zcela umístěna na dorzální 

 straně. 



Při pohledu svrchu (obr. 172 G) je základní část thoraxu tvořena středo- 

 zádím (mesonotum). Před jeho předním okrajem, zejména po odpreparování 

 hlavy, je vidět jako úzký pás předohruď (prothorax). Na zadním okraji uza- 

 vírá hrud štítek (scutellum). Hrud je v předních okrajích u některých pod- 

 čeledi vytažena v humerální výběžky, které tvoří potom jakýsi límec kolem 

 hlavy. Středozádí je rozděleno na dvě poloviny podélnou rýhou, která končí 

 před štítkem. Příčná rýha, probíhající asi ve vzdálenosti 2/3 od předního okraje, 

 je podélnou rýhou přerušena. Вэсш okraje tvoří maso- a matapleura. Uvedená 

 části jsou v různé míře pokryty chlupy, chloupky i vyslovenými trny. Chlupy 

 na středozádí mívají někdy tendenci směřovat ke středu hrudi. Taxoaomicky 

 významné je ochlupení štítku, který je pokryt různými, až výrazně dlouhými 



449 



