Uznává se, že její příslušníci jsou jednotného, monoíyletického původu a že 

 náleží mezi Calyptrata. Často jsou vývojově spojovány s příslušníky rodu Glossina, 

 kteří mají podobný vývoj larev (po vykladení se larvy zakuklí během 5 hodin), 

 a lze tedy předpokládat společné předky. Pravděpodobný původ čeledi je 

 v tropech, kde je čeleď Hippoboscidae také nejvíce rozšířena. 



Vývojové vztahy mezi zástupci uvnitř čeledi nejsou nijak zřetelné a tak sou- 

 časný systém čeledi není zcela přirozený. Je založen na morfologii, z praktické- 

 ho hlediska je však velice přehledný. Od dob Speiserových bylo uznáváno 

 5 podčeledí, později Bequaertem rozšířených na 6 podčeledí a Maaem (1969) 

 zúžených na 3. V pojetí 6 podčeledí jsou to kromě u nás žijících podčeledí — 

 Hippoboscinae, Lipopteninae, Ornithoicinae a Ornithomyinae — ještě Alloboscinae 

 z madagaskarských poloopic a Ortholfersiinae z australských klokanů. V Maao- 

 vě pojetí byly poslední dvě staženy a též o podčeledi Ornithoicinae ']& nejednotný 

 názor. Tato na ptácích žijící skupina má některé znaky klošů žijících na sav- 

 cích, zdá se být nejprimitivnějším představitelem čeledi a pro svou výlučnost 

 morfologickou si své postavení zasluhuje. Její zařazení jako podčeled jen zvy- 

 šuje přehlednost, a je proto zde na této úrovni ponechána. 



Současná systematika čeledi Hippoboscidae v naší oblasti se dá dobře založit 

 na monografii Theodora a Oldroyda (1964) a na pracích Maaových (1963, 

 1969). Názory těchto' autorů se někde liší, zvláště v nomenklatorické oblasti. 

 Jsou vynechávány četné ,, skupiny" a ,, podskupiny", které z hlediska určování 

 našich kuklorodek jen ztěžují situaci. Z poznámek u rodů a druhů lze však 

 získat i tyto informace. 



SLOŽENÍ A PÜVOD FAUNY ČSSR 



Druhy žijící na území CSSR jsou dvojího původu. Jsou to jednak ty, které 

 již dávno patří к naší fauně a prodělávají u nás svůj celý životní cyklus, jednak 

 ty, které se к nám dostávají zavlečením, např. při tahu ptactva, a v našich 

 poměrech se nemnozí. Čeleď Hippoboscidae je rozšířena především v tropech 

 či subtropech a v tropech má patrně také svůj původ. Zavlékáním к severu se 

 postupně její příslušníci začali přizpůsobovat změněným podmínkám, až se 

 z některých druhů staly naopak vysloveně studenomilné formy, u kterých by 

 bez zimního chladu ani nedošlo к plnému vývoji kukel {Ornithomya chloropus, 

 O. fringillina) . 



Do první skupiny u nás patří druhy Hippobosca equina, Ornithomya aviculaňa, 

 O. biloba, Crataerina pallida, Stenepteryx hirundinis, Lipoptena červi, Melophagus 

 ovinus a zřejmě též hosta ardeae. Druhy к nám zavlečené jsou Hippobosca variegata, 

 H. longipennis, Ornithophila metallica, Icosta minor a Pseiidolynchia canariensis. 



Situace u dalších druhů však není jednoznačná. Sběr je často nahodilý a na 

 možnost jejich vývoje u nás lze jen usuzovat. Tak např. u Ornithomya chloropus či 



455 



