1. Ornithomya avicularia (Linné, 1758) — Ptakotrudka ptačí 



Obr. 170, 172, 173 A— G, 174 A, 176 К 



Linné, 1758, Syst. Nat., p. 607 (Hippobosca) ; Theodor a Oldroyd, 1964: 37. 



Největší zástupce rodu. Tělo hnědavé až zelenohnědé, zelenavé zvláště nohy. 

 Koncové pole křídla pokryto mikrotrichiemi, nejméně však ze všech našich 

 druhů. Velikost hlavy a hrudi dohromady okolo 3 mm, celkově okolo 5 mm, 

 křídla dlouhá 5,5—7 mm, zpravidla 6—6,5 mm. 



V CSSR zřejmě jedna generace do roka; dříve se předpokládaly dvě gene- 

 race v souvislosti s hnízděním ptáků, ale laboratorní sledování to nepotvrdila. 

 Kukla přezimuje, průměrná doba vývoje v laboratoři je kolem 300 dní. Samič- 

 ky po krátký čas nosí kukly s sebou, později kukly odpadávají na zem, popřípadě 

 do hnízda. Samičky žijí 2—3 měsíce, samci méně (Hill 1963). Nejběžnější 

 výskyt mezi VI —VIII, vzácněji i v IX či později. Bez hospodářského významu, 

 ale ojediněle napadá i člověka. 



Hostitelé: Především na pěvcích, ale běžně i na zástupcích jiných ptačích 

 řádů (např. sovy, dravci). 



Zeměpisné rozšíření: Celá palearktická oblast, nejseverněji zachycena 

 na 57° (Theodor a Oldroyd 1964), etiopská a orientální oblast. 



Výskyt v ČSSR: Po celém území běžný druh. 



2. Ornithomya chloropus Bergroth, 1901 



Obr. 176 F 



Bergroth, 1901, Medd. Soc. Fauna Flora fenn., 27: 146; lagopodis Sharp, 1907, Ent. Mon. 

 Mag., 43: 58; Theodor a Oldroyd, 1964: 38. 



Druh velice blízký následujícímu, jen o málo větší. Délka hlavy a hrudi do- 

 hromady zhruba mezi 2,5 —3 mm, celkově okolo 4,5 mm; počet silných chlupů 

 na štítku uváděn číslem 6, ale není to zřejmě spolehlivé (viz taxonomickou 

 poznámku u následujícího druhu). 



Jedna generace do roka. Kukly přezimují. V laboratoři zjištěná průměrná 

 doba vývoje kukel je 370 dní. Výskyt u nás hlavně v VII —VIII. Bez hospo- 

 dářského významu. 



Hostitelé: Hlavně na pěvcích, vzácně i na jiných řádech ptáků (např. 

 sovy, dravci, rackové). 



462 



