r-m. Štítek se 6 silnými chlupy. Ze všech našich druhů je nejvíce pokryt jem- 

 nějšími chlupy. 



Jedna generace do roka. Kukla přezimuje. Výskyt hlavně v VI —VIII. Bez 

 hospodářského významu. 



Hostitelé: Především na vlaštovce obecné {Hirundo rusticá), ale chycen i na 

 břehulích {Riparia riparia) a jiřičkách {Delichon urbica). 



Zeměpisné rozšíření: Západní část palearktické oblasti. 

 Výskyt v CSSR: Po celém území. 



3. rod Ornithophila Rondani, 1879 



Rondani, 1879, Bull. Soc. Ital., 1 1 : 20; Ornitheza Speiser, 1902, Termész. Füzetek, 25: 329. 



Typ rodu: Ornithophila vagans Rondani, 1879 = Ornithophila metallica (Schi- 

 ner, 1864) 



Menší až velké druhy. Hlava oválná, širší než dlouhá, s velkýma očima a s oč- 

 ky. Předohruď s humerálními výběžky tvořícími límec. Křídla se třemi příč- 

 nými žilkami, bez mikrotrichií. Háčky na nohách dvojité. Na zadečku 3 —5 

 velmi malých terg. Parazité ptáků. 



Rozšířen především v tropech a subtropech Afriky, Evropy a Asie. Na světě 

 2 nebo 3 druhy, totéž v Evropě, v ČSSR 1. 



1. Ornithophila metallica (Schiner, 1864) 



Obr. 174G 



Schiner, 1864, Fauna Austr., Dipt., 2: 646 {Omithomyia); Theodor a Oldroyd, 1964: 34. 



Drobný druh, tmavý až černý, se silně lesklou hrudí. Štítek se světlým před- 

 ním okrajem, na zadním okraji s řadou jemných chloupků a se 4 silnými chlu- 

 py. Zadeček tmavý, s výraznými tergálními páskami. Velikost hlavy a hrudi 

 dohromady okolo 2,3 mm, celková velikost asi 4 mm, křídlo okolo 4,5 mm. 



Jeho vývoj se u nás nepředpokládá. Bez hospodářského významu. 



Hostitelé: Především na pěvcích, ale i na mnoha dalších řádech ptáků 

 /mandelíci, šplhavci, dravci atd.). 



Zeměpisné rozšíření: Vj ižní části palearktické oblasti, etiopská a orien- 

 tální oblast, Nová Kaledonie. К severu jen zavlékán. 



464 



