11. rod Melophagus Latreille, 1802 

 Latreille, 1802, Hist. Nat. Crust. Ins., 3: 466. 



Typ rodu : Hippobosca ovina Linné, 1 758 



Menší až středně velké druhy, nejsilněji parazitismem pozměněné z celé 

 čeledi. Hlava široká, kosmatá, s očima redukovanýma do tvaru úzkého pásku. 

 Očka chybějí. Tykadla kratičká, ukrytá v jamkách. Hruď úzká, vpředu lehce 

 vydutá, ale bez výrazných humerálních výběžků. Bez křídel a kyvadélefc. 

 Zadeček membranózní se zachovaným pouze počátečním tergemi+2, jinak 

 zcela bez terg. 



Rod obsahuje v zásadě jednohostitelské druhy, cizopasící na sudokopytní- 

 cích. Rozšířen v palearktu, ale druh Melophagus ovinus zavlečen do Austrálie. 

 Na světě celkem 3 druhy, v Evropě a v ČSSR 2. 



KLÍČ DRUHŮ RODU MELOPHAGUS 



1 (2) Makadla zhruba tak dlouhá jako hlava. Parafrontalia celá dosti hustě ochlupená, 



v jejich zadních rozích po 1 dlouhém, dozadu směřujícím chlupu (obr. 176 D) 

 1. M. ovinus (str. 477) 



2 (1) Makadla krátká, nanejvýš 1/2 délky hlavy. Parafrontalia jen řídce ochlupená a po- 



krytá jen jednotlivými chlupy, v jejich zadních rozích po 2 — 3 silných, dozadu 

 směřujících chlupech 2. M. rupicaprinus (str. 478) 



1. Melophagus ovinus (Linné, 1758) — Kloš ovčí 



Obr. 171, 176 D 



Linné, 1758, Syst. Nat., p. 607 [Hippobosca). 



Tmavohnědý, vůbec již volně žijícím mouchám nepodobný druh. Hlava 

 obr. 176 D. Bez křídel i bez kyvaclélek. Na místě křídel zachovány jen zakrnělé, 

 tupé, válečkovité výběžky. Velikost hlavy a hrudi dohromady 2 —2,5 mm, 

 celkově asi 5 —6 mm. 



Má více generací do roka. Na hostitelích se vyskytuje jx> celý rok, i když 

 maximum výskytu na dospělých ovcích se uvádí v IV, na jehňatech v VIH. 

 Samičky kladou larvy po 7 —8 dnech a kukly, na rozdíl od ostatních druhů, 

 nevypadávají na zem, ale zůstávají přilepeny na chlupech. Vyvinou se během 

 20 —26 dní. Kloši jsou na ovcích uchyceni celkem pravidelně po celém těle 

 kromě zad, kde se nevyskytují nebo jen málo. V Austrálii trvá celý životní 

 cyklus 34—36 dní. Kolísání intenzity napadení vedlo ke zjištění, že rezistence 



477 



