jednočlánkové, často nápadně dlouhé. Sosák je tvořen širokou bazální částí 

 (theka) a úzkou apikální částí (labely). 



Hruď (obr. 179 B) je velice poznamenána úplnou ztrátou křídel a přesunem 

 noh na dorzální stranu. Ventrálně je vytvořen široký, sklerotizovaný sternální 

 štít, vzniklý spojením mesc- a metasterna. Membranózní dorzální strana je 

 rozdělena sklerotizovanými žebry a ploškami na centrální mesonotum, ohra- 

 ničené laterálně notopleurálními švy, a široké pleury. Na notopleurální švy 

 přiléhají širší nebo užší sklerotizované notopleurální plošky, nesoucí podélnou 

 řadu notopleurálních brv. Laterálně vybíhají notopleurální plošky v široký 



Obr. 179. Nycteribia sp. cJ. A — hlava, В — hruď, С — noha, D — ventrální strana posledních 

 zadečkových článků. (Podle Theodora 1967.) 



mezopleurální šev. Dorzální strana nese dále dva páry stigmat, pár pohybli- 

 vých hrudních hřebenů (chybí jen u podrodu Ertmoctenia) a pár kyvadélek. 

 Jamky kyvadélek jsou buď otevřené, nebo částečně či zcela uzavřené. Nohy 

 (obr. 179 C) jsou přizpůsobené к rychlému pohybu v srsti. Mají všechny 

 základní části a pseudosegmentace stehna, holeně a metatarsu umožňuje jejich 

 maximální ohybatelnost. Praetarsus končí párem silných srpovitých drápků 

 a párem pulvil. 



Zadeček (obr. 180 A, B) je tvořen 7 články a článkem análním; nese 7 párů 



481 



