zení více vajec. V ovariích samic dozrává vždy jen 1 vejce a po oplození se 

 z něj v části vaginy zvané „uterus" líhne larva. Je vyživována sekretem páro- 

 vitých přídatných žláz, zvaných mléčné žlázy. Tyto žlázy ústí společným vývo- 

 dem do rozšířené části vaginy a larva se к nim přisává jakousi dudlíkovitou 

 vychlípeninou úst. Larva je orientována stejně jako samice, rychle roste, 2 X se 

 svléká a asi za 14 dní po páření {Nycteribia kolenatii, Basilia папа) je porozena. 

 Další porody následují po kratší periodě, v průměru po 5 —10 dnech. U starších 

 samic jsou odstupy delší a nepravidelnější. Celková fertilita samic není zatím 

 známa. Podle našich zjištění vyskytuje se v našich podmínkách nejvyšší pro- 

 cento gravidních samic od V do VIII, ale i v období přezimování netopýrů 

 jsem našel, především u jeskynních druhů, 10—20 % samic gravidních. 



Pro položení larvy opouští samice hostitele, vyhledává v jeho blízkosti vhod- 

 nou, nejčastěji rovnou drsnější plochu a orientována pravidelně hlavou směrem 

 dolů porodí larvu. Pak se otočí, obkročí larvu a sklerotizovanou plochou hrudi 

 tiskne larvu asi 1 minutu к podkladu. To umožní fixování larvy к podložce 

 a její dokonalé zakuklení. Proces kuklení larvy začíná okamžitě, za hodinu 

 už není možno rozeznat čerstvé puparium od starších. Doba mezi vytvořením 

 puparia a vylíhnutím imaga je závislá na teplotě, v průměru trvá asi 30 dnů 

 {Basilia папа 22 —55 dnů). Vylíhlé imago nem.á vytvořeno ptilinum a opercu- 

 lum je otevřeno tlakem prvého páru noh. Samice vyhledá ihned po porodu 

 svého hostitele. Opouští ho maximálně na dobu 30 minut. 



SYSTEMATICKÉ POSTAVENÍ, KLASIFIKACE A FYLOGENEZE 



ČELEDI 



Nycteribiidae spolu s příbuznou čeledí Streblidae a s čeledí Hippoboscidae tvoří 

 skupinu Pupipara ( = Eproboscoidea) . Všechny čeledi jsou ektoparazitické a všech- 

 ny rodí larvy, které se ihned kuklí. Pupipara jsou pravidelně řazena do blízkos- 

 ti čeledí Muscidae, Glossinidae a Calliphoridae, tedy do calyptrátní řady skupiny 

 Schizophora. 



Čeledi skupiny Pupipara mají polyíyletický původ. JVycteribiidae a Streblidae, 

 výluční paraziti letounů, mají к sobě blíže než к čel. Hippoboscidae. Je pravdě- 

 podobné, že obě měly společného předka, který byl svým původem vázán na 

 rozvoj řádu Chiroptera a žil na území, které souviselo s dnešním centrem roz- 

 šíření obou čeledí, tedy s indomalajskou oblastí {Nycteribiidae) a Jižní Amerikou 

 {Streblidae). Paleogeografické události způsobily zřejmě oddělení obou čeledí 

 a jejich dnešní vikarianci. 



258 dosud popsaných druhů čeledi je děleno do 2 podčeledí: JVycteribiinae, 

 vázanou na netopýry {Microchiroptera),a.Cyclopodiinae, parazity kaloňů {Mega- 

 chiroptera). Subtropická a tropická podčeleď Cyclopodiinae zahrnuje 5 rodu 

 v 65 druzích a je rozšířena jen ve Starém světě. Podčeleď JVycteribiinae, rozšířená 

 se svými hostiteli po celém světě, zahrnuje zatím 193 druhů v 6 rodech. Primi- 



487 



