zuby, 3. а 4. sternum má kromě okrajové řady kratších a delších brv ještě sku- 

 pinu drobných set na ploše. 5. sternum s řadou 6—12, nejčastěji 8—9 trnů 

 uprostřed zadního okraje. Telomery rovné, se ztmavělými tupými špičkami, 

 s dlouhou Ьг\юи u báze, v bazální polovině s delšími, v apikální s kratšími brva- 

 mi. Genitálie obr. 183 h. Zadeček ? — postspirakulární sklerit a 1. tergum jako 

 u o. 2. tergum se silně konvexním zadním okrajem, nesoucím řadu delších 

 a kratších brv, plocha uprostřed se skupinou set. 6. tergum široké, na ploše lysé, 

 zadní okraj s 6 —8 dlouhými brvami a s 9 — 15 krátkými trny v mezerách mezi 

 nimi. Plocha mezi 2. a 6. tergem pokryta hustými řadami krátkých brv, posled- 

 ní řada delší. Sternum 1+2 jako u á". 3. a 4. sternum jsou membranózní, 

 nerozdělené. 5. a 6. sternum se rozpadá na 2 laterální sklerity. 7. sternum 

 trojúhelníkovité. Dorzální genitální destička trojúhelníkovitá, se 7—11, nej- 

 častěji s 8 —9 dlouhými brvami na zadním okraji (brvy jsou skoro tak dlouhé, 

 jako výška destičky) ; ventrální destička úzká, poměr šířky dorzální a ventrální 

 destičky v průměru 3 : 1 (obr. 183 a). Velikost 2,0— 2, 8 mm. 



Larva byla popsána Schulzem (1938) a Rybergem (1939, 1947), u obou au- 

 torů pod jménem J\í. pedicularia. Puparium popsali Scott (1934), Schulz (1938), 

 Ryberg (1939, 1947) a Hůrka (1963) (obr. 181 b). Bionomická data jsou shrnu- 

 ta u Hůrky (1964: 173-176). 



Hostitelé: Hlavním hostitelem v celém areálu muchule je netopýr vodní 

 [Myotis daubentoni), patřící do ekologické skupiny stromo\^ch netopýrů. 

 Průměrné napadení 219 ex. z ČSSR bylo skoro 5 muchulí na hostitele. Nejvyšší 

 počet muchulí na jediném hostiteli byl 24. Jako příležitostní hostitelé byli u nás 

 zjištěni n. velkouchý {M. bechsteini), n. řasnatý [M. nattereri), n. ušatý {Plecotus 

 auritus), n. velký (Л/. myotis) a vrápenec malý {Rhinolophus hipposideros) . 



Zeměpisné rozšíření: Evropský druh lesnatých a na vodu bohatých 

 krajin, zjištěný od j. Skandinávie a j. Skotska do s. Portugalska, s. Itálie, 

 Makedonie a Rumunska; východní hranice leží zatím na 27° v. d. 



Výskyt v CSSR: V souvislosti s rozšiřenim hlavního hostitele je druh v Čechách hojný, 

 na Moravě ojedinělý a na Slovensku vzácný (zatím jen Oravský Podzámok a Domica). 



2. Nycteribia (Nycteribia) latreillii (Leach, 1817) 



Obr. 181 a, 183 b, i, u 



Lcach, 1817, Zool. Mise, 3: 54 {Phthiridium) ; bicsutata Gil CoUado, 1934, Eos, 9: 29; 

 Theodor, 1954: 17, 1967: 69; Hůrka, 1964: 176. 



Hlava a hrud jako u N. {N.) kolenatii. Zadeček (J — 5. a 6. tergum u někte- 

 rých exemplářů na ploše při bocích s několika setami. Hřeben sterna 1 -j- 2 se 

 40 —50 zuby. 5. sternum s nepravidelnou řadou 11 —18, nejčastěji 15 —16 trnů 



493 



