Všechna 3 terga s jemnými setami na ploše. 6. tergum krátké a široké, lysé, 

 na zadním okraji s 8 — 10 dlouhými brvami as 10 — 12 trny. 3. a 4. sternum ne- 

 rozdělené; 5. —7. sternum rozdělené na 2 laterální sklerity. Dorzální genitální 

 destička velká, elipsovitá, se 4—8 řídce stojícími setami na zadním okraji 

 (obr. 183 d). VeRtrální destička chybí. Velikost 2,0—2,1 mm. 



Údaje o larvě a pupariu najdeme u Pavana (1941 : 104—105), recentně po- 

 psala puparium Decu-Burghele (1963: 730). Bionomické údaje jsou shrnuty 

 u Hůrky (1964: 185). 



Hostitelé: Na celém areálu této typicky jeskynní muchuleje hlavním hosti- 

 telem létavec stěhovavý {Miniopterus schreibersi). Průměrné napadení našich 

 netopýrů je o málo víc než 2 muchule na hostitele, zjištěné maximum 9. Nej- 

 častějšími příležitostnými hostiteli jsou ostatní příslušníci ekologické skupiny 

 jeskynních netopýrů; u nás n. velký [Myotis myotis) a vrápenci rodu Rhinolophus. 



Zeměpisné rozšíření : Jsou popsány dva poddruhy. Nominátní je rozšířen 

 v jižní polovině Evropy (s. hranice — stř. Francie, Badensko, j. Slovensko), 

 v s. Africe a v jz. Asii, na východ do Afghánistánu. Poddruh N. s. scotti Falcoz, 

 1923 žije v etiopské Africe. 



Výskyt v ČSSR: Nalezena jen v jeskyních na jz. (Plavecké Podhradie, Devínska Nová 

 ves) ajv. Slovensku (okolí Domice, Drienovce a Jasová) (obr. 182). 



2. podrod Acrocholidia Kolenati, 1857 

 Kolenati, 1857, Wien. Ent. Monatsschr., 1: 62; Theodor, 1967: 51; Maa, 1965: 382. 



Typ podrodu: Nycteribia vexata Westwood, 1835 



Hlava sklerotizovaná až к přednímu dorzálnímu okraji. Holeně užší, 3,5 X 

 delší než široké. Podrod zahrnuje jen 2 druhy, oba jsou rozšířeny v palearktické 

 oblasti. Jeden z nich je evropský a žije i u nás. 



5. Nycteribia (Acrocholidia) vexata Westwood, 1835 — Muchule netopýří 



Obr. 181 d, 183 e, f, 1, у 



Westwood, 1835, Trans. Zool. Soc. London, 1 : 291 ; monta^uei Kolenati, 1856, Die Parasiten 

 d. Ghiropteren, Brunn, р. 38; bechsteitii Kolenati, 1857, Wien. Ent. Monatschr., 1 : 62; ercolanii 

 Rondani, 1879, Bull. Soc. Ent. Ital., 11:7; Theodor, 1954: 21, 1967: 112; Hůrka, 1964: 

 188. 



Hlava — přední okraj se 4—6 setami. Labely sosáku o něco delší než theka. 

 Hruď — notopleurální destičky s 5 — 10, nejčastěji s 7 —8 notopleurálními brva- 



496 



