3. Basilia italica Theodor, 1954 

 Obr. 183 p 



Theodor, 1954: 30; Aelen, 1955, Bull. Soc. Neuchatel Sei., 78: 81; Hůrka, 1964: 205; 

 Theodor, 1967: 202. 



Hlava se 2 —6 setami na předním okraji. Labely sosáku 3 —4 x kratší než 

 theka. Hruď — širší než dlouhá, s 8— 12 notopleurálními brvami. Zadeček 

 ^ — 5. a 6. tergum s nápadně dlouhými brvami na zadním okraji, jen 1. a 2. 

 tergum s chloupky na ploše. Zadečkový hřeben se 65 —73 zuby. 5. sternum 

 s dvojitou řadou asi 30 trnů, trny distální řady delší. Telomery rovné. Genitálie 

 obr. 183 p. Zadeček ? — 2. tergum mírně dozadu zúžené, uprostřed neúplně 

 rozdělené; zadní okraj s hustou řadou brv, postranní okraje s řídkou řadou brv. 

 3. tergum malé, s konkávním zadním okrajem, který nese hustou řadu brv. 

 Zadečkový hřeben s 58 —67 zuby. 5. sternum rozděleno ve 2 eliptické laterální 

 sklerity. 6. a 7. sternum nerozdělené. Velikost 2,4— 2, 6 mm. 



Larva ani puparium nejsou známé, stejně tak z bionomie nejsou známé žádné 

 podrobnosti. Dosud bylo nalezeno jen 12 exemplářů (5 cJ, 7 $). 



Hostitelé: Hlavním hostitelem je bezesporu n. vousatý {Myotis mystacinus) 

 a (nebo) teprve nedávno oddělený podvojný druh n. Brandtův {M. brandti), 

 z nichž pochází 75 % nálezů. Zbývající jedinci byli nalezeni na n. brvitém 

 (M. emarginatus). Oba exempláře z našeho území pocházejí z n. Brandtova. 



Zeměpisné rozšíření: Druh byl popsán z Itálie a dosud nalezen ve Fran- 

 cii, Švýcarsku, Československu a Polsku. 



Výskyt v ČSSR: Nalezeny zatím jen 2 $ v Dobšinské ledové jeskyni na Slovensku. 



4. Basilia mongolensis nudior Hůrka, 1972 

 Obr. 183 r. 



Hůrka, 1972, Ann. Naturhist. Mus. Wien, 76: 710. 



Hlava na předním okraji se 4 setami. Labely sosáku 2 X kratší než theka. 9 — 10 notopleurál- 

 ních brv. Ostatní rozdílné znaky oproti předcházejícímu druhu jsou uvedeny v klíči. Velikost 

 2,0—2,1 mm. 



Larva ani puparium nejsou známy. Zatím nalezeny jen 2 exempláře (cj, 9). 



Hostitelé: Netopýr vousatý {Myotis mystacinus) a n. dlouhouchý [Plecotus auritus). 



Zeměpisné rozšíření: Dosud jen Chorvatsko a s. Řecko. Nominátní poddruh byl 

 popsán ze z. Mongolská a nalezen ještě ve v. Kazachstánu, jako hostitel je v obou případech 

 uveden M. mystacinus. 



Výskyt v CSSR: Zatím nezjištěn. 



503 



