ky. Dorzální genitální destička trojúhelníkovitá, se 4 —8 setami na zadním 

 okraji; ventrální destička úzká (obr. 184 o). Velikost 3,5—4,0 mm. 



' Údaje o larvě nalezneme u Speisera (1901: 27), puparium popsala Decu- 

 Burghele (1963: 728). Údaje o bionomii jsou shrnuty u Hůrky (1964: 208). 

 Je to druh žijící u ekologické skupiny jeskynních netopýrů. 



Hostitelé: Hlavními hostiteli jsou. n. velký {Myoíis myotis) a n. ostrouchý 

 {M. blythi oxygnathus). Jednotlivě byl u nás tento druh muchule nalezen i na 

 ostatních příslušnících skupiny jeskynních netopýrů {Miniopterus schreibersi^ 

 Myotis emarginatus, Rhinolophus euryale). Pokles průměrného napadení n. velkého 

 od východu na západ je u této muchule ještě nápadnější než u ostatních druhů. 

 Na Slovensku je v průměru napaden každý 9., na Moravě každý 14. netopýr; 

 v Čechách byly nalezeny na 886 hostitelích jen 4 muchule. 



Ze měpisné rozšíření: Palearktický druh. Západní poddruh P. d. dufourii 

 žije v kontinentální Evropě, s. Africe a v Asii až po z. Himálaj a v. Kazachstán. 

 Východopalearktický poddruh P. d. tainani Karaman, 1939 byl zjištěn v Číně, 

 Japonsku a na Tchaj-wanu. 



Výskyt v ČSSR: Nominátní poddruh je znám z 5 nalezišť v Čechách, 9 nalezišť na 

 Moravě a 14 nalezišť na Slovensku. 



3. Penicillidia monoceros Speiser, 1900 

 Obr. 181 i, 184 b, d, h, k, n, p 



Speiser, 1900, lUustr. Z. Entom., 5: 278; Hůrka, 1959, Acta Soc. ent. Čechoslov., 56: 

 156, 1964: 211, 1969, Acta ent. bohemoslov., 66: 396; Theodor, 1967: 367. 



Hlava dorzálně vytažena v dlouhý roh. Labely sosáku kratší než theka. Hruď 

 — notopleurální švy v prostřední části skoro rovnoběžné; maximální šířka 

 notopleurálních plošek 150 — 175 [xm, 6 — 17 notopleurálních brv. Zadeček <^ — 

 jako u P. dufourii. Zadečkový hřeben s 31 —41 zuby. Laterální výběžky 5. 

 sterna kratší, skupina trnů na výběžcích je široce spojena se skupinou trnů 

 uprostřed sterna. Telomery pokryty brvami v bazálních 2/3 (obr. 184 n). 

 Paramery delší než edeagus (obr, 184 k). Zadeček ? — jako u P. dufourii. 

 Dorzální genitální destička s 5 nebo 6 setami (obr. 184 p). Velikost 3,5 až 

 4,0 mm. 



Údaje o larvě chybějí, puparium je popsáno u Hůrky (1964: 213), kde jsou 

 také shrnuty skrovné bionomické údaje. 



Hostitelé: Je parazitem netopýrů štěrbinových a stromov-ých. V Evropě 

 je hlavním hostitelem n. vodní [Myotis daubentoni). Na něm byla také nalezena 

 u nás. 



508 



