17 



antager", saa maa han snarest siges at have været uheldig i sit Valg, da Sugspetsens 

 Længderør er Brystsp5rttekjertlernes Udfiørselsgang, vor Spyttegang, og den altsaa slet 

 ikke kan gjennem Svælget føre ind i Spiserøret. Den rette Opfattelse af Pharynx 

 med Forstand paa dens Mechanisme maa derimod Lowne siges at have havt (man 

 sammenligne l)lot hans Figurer, 1. c. t. II. f. 11 — 14), og senere har ogsaa Menzbier, 

 1. c. t. III f. 8—10, givet meer eller mindre tydelige Fremstillinger af den rette Byg- 

 ning af Pharynx. Endeligt er det ikke let at afgiøi'e, hvorvidt Vitus Graber i Die 

 Insekten selvstændig er kommen til sin Opfattelse af Sugemechanismen hos Diptererne ; 

 Tegningen af det gjennemskaarne Hoved af Myopa feiTuginea? („Sicus ferrugineus" 

 kan det umuligt være) er ikke tydelig, men i Forklaringen til Figuren tales der om 

 „Muskeln zur Erweiterung des als Saugpumpe functionirenden Schlundkopfes". 



Ved sin Forende deler Pharynx sig i to Halvdele, en nederste og en øverste, 

 idet dens nederste Blad eller Gulvet fortsætter sig i Hypopharynx, og det øverste 

 eller Loftet i Ep i pharynx, som vi her først skulle beskjæftige os med. I Modsæt- 

 ning til Hypopharynx fremtræder Epipharynx aldrig som noget aldeles frit Blad eller 

 Munddeel, men er stedse, som oftest paa det nøieste, forbundet med føi'ste Metamers 

 Rygskinne og danner i Forening med derme 



Overlæben, fo*rwm*), saaledes, at snart er det Epipharynx, snart er det 

 Rygskinnen, som har Overvægten. Epipharynx danner undertiden en tydeligt chitini- 

 seret Tøndehvælving (Rhingia, Tab. V. f. 14 og 15) med overliggende Rygskimie og 

 særegne Muskler til at bevæge de to Dele mod hinanden, men ..som oftest er kun et 

 Par Lister i Epipharynx, Sidelisterne, tydeligt chitiniserede, hvilke Lister i Reglen 

 indeslutte Rygskinnen imellem sig. Sidelisterne kumie dog, naar Rygskinnen faaer 

 Overhaand i Dannelsen af Overlæben, træde mere tilbage og nærme sig hinanden paa 

 Undersiden af Rygskinneu. En ganske særegen Udvikhng opnaaer Epipharynx hos 

 Hippobosca (Tab. VI. f. 19-20; 22) og Nycteribia (Tab. VI. t. 25; 28), idet den her 

 forlænger sig til to lange, smalle Blade udover Rygskinnen, som den kun ved Roden 

 er sammenvoxen med, og hvorved den enten danner en ydre Skede for de øvrige Mund- 

 dele (Hippobosca) eller faaer Udseende af og vel ogsaa erstatter de manglende Palper 



gefassen" {o: Treviranus's „mittelste Saugstachel" . hvilket atter er Overlæben og ikke 

 Hypopharynx eller .sugspetsen, saaledes som Sundevall antager), medens Treviranus. 1. c. 

 p. 191, erklærer sig for snarere tilbøielig til at troe, at Spiserøret aabner sig mellem Læ- 

 berne, „zwischen den Lefzen''. 

 ') Overlæben benævnes Vagina af Fabricius, valvula af Kirby og Spence („stellt die Ober- 

 lippe vor," 1. c. p. 496). og soie supérieure af Latreille: ellers er dens almindelige Xavn 

 Overlæbe eller Labrum. 



3 



