■ 19 



dibler. Jeg antager, at Menzbier er den Første, som har efterv'iist Samraensraælt- 

 ningen af Epipharynx og Overlæben (omend Savigny, 1. c. p. 13, allerede omtaler Epi- 

 pharynx), og at hans tredie Thesis (1. c. p. 69) er fuldkomment rigtig, forsaavidt som 

 det hedder: „Der Epipharynx verwåchst mit dem Labrum"; kun troer jeg, at Epipha- 

 rynx, hvor Munddelene ikke er reent rudimentære (Oestrus, Ohgarces, Miastor), altid 

 vil kunne eftervises, saa at det ikke er correct af Menzbier i den anfeate Thesis at 

 indskrænke Forekomsten („Bei vielen Dipteren" — „gewohnlich") eller fnran i samme 

 Afhandhng {p. 24) at tale om, at „die Epipharynx oft gånzlich fehlt". 



Hypopharynx, hypopharynx ^) , er,- som allerede kort før omtalt, ogsaa en 

 Fortsættelse af Pharynx, men af dettes nederste Blad^); som oftest bliver den strax 

 ved sit Udspring fri af første Metamer og lægger sig som et langt, tyndt, stærkt 

 tilspidset Blad enten alene eller tilsammen med de andre blad- eller bøi^steformede 

 Munddele i det af OverlæVien og Snabelen dannede Røri\ Længden og Føi'heden af 

 Hypopharynx er oftest mindre end Overlæbens, og det er kun, hvor Hypophaiynx, 

 saaledes som hos Åsilus (Tab. IV. f. 16), faaer særegen Udvikling og Betydning og 

 bruges som det væsentligste Stikkevaaben, at denne bliver større og sværere end 

 nogen af de o^Tige Munddele. Dog kan Hypopharynx ogsaa forsvinde eller voxe 

 sammen med Snabelens eller Skedens Bund, saaledes som hos Tipula, Stratiomys og 

 Culex Han. 



Betydningen af Hypopharynx synes nærmest at være at danne den nederste 

 Halvdeel af Sugepumpens (Pharynx) Spids, hvor Overlæben saa danner den øverste, 

 saaledes som det sees tydeligt hos Culex, hvor denne Spids kun i Hvile skjules i 

 Snabelen, men naar den skal bruges, stikker langt frem og ned i Saaret, medens 

 Snabelen under en vinkelformig Bøining trækkes tilbage og kun med Læberne hviler 

 paa Saarets Overflade; men ogsaa hos Tabanus er det tydeligt, at Opsugningen skeer 

 alene ved Hypopharynx og Overlæben, uden at Læberne have den mindste Deel i 

 selve Acten, men kun ligesom hos Culex hvile med deres brede Flader pan Saaret 

 (jfr. Reaumur 1. c. IV. p. 228—29). En anden Betydning af Hypopharynx er den at 

 bringe Brystspyttekjertlernes Secret ud i det af Fluen frembragte Saar eller i nem 



') Benævnelsen „hypopharynx ou langue" skriver sig fra Savigny; Meigen og Burmeister 

 bruge Ucltrylcket glossarium (Zunge): Latreille sole, du troisiéme rang; Blanchard maudi- 

 bule; Sundevall sugepets; men Tunge eller Hypopharynx er nu den almindelige Be- 

 nævnelse. 



-') Kirby og Spence (1. c. III. p. 497 Fodnote) og Lacordaire i.I. r. I. p. 315— 16 Fodnote) synes 

 at betragte Hypopharynx som liggende over Svælgets Aabning: ligesaa fterståi-ker (Carus 

 und Gerstacker, Handb. Zool. II p. 252). som endogsaa derfor for Dipterernes Vedkom- 

 mende retter Benævnelsen Hypopharynx til Epipharynx. 



3* 



