21 



gangen gjennembryder begge Vægge af Hypoiiliar\nx ug dog fortsætter sig som et 

 frit Rør, liggende frit inde i dennes Halvrende og af samme Længde som denne. 

 Dette er Tilfældet lios Hippoboscerne (Melophagus, Tab. VI. f. 23), hos hvilke Spytte- 

 gangen som oftest er tydet som seh-e Hypopliarynx, hvorved Mistydningen af de øvrige 

 Munddele hos disse Insekter med det Samme er givet. Det andet Tilfælde, at Spytte- 

 gaagen fortsættes som et Rør i kortere eller længere Strækning mellem Hypopharynxs 

 Vægge, er det almindeligste og finder Sted, aaar Hypopharyiix er fri. Hos Culex Han, 

 hvor Hypopharynx er ganske kort, gjennembryder vel Spyttegangen denne, men fort- 

 sættes under Huden i Bunden af Snabelens Halvrende og ender i den korte Tunge, 

 som findes skjult mellem Læberne (Tab. I. f. 13). 



Efter at have givet en Beskrivelse af Spiserøret og Svælget med dettes Fort- 

 sættelser, Epipharynx og Hypopharynx, ville vi gaae over til de egentlige Munddele, 

 som vi ville tage forfra Ijagtil, begyndende med 



Snabelen, probosds^), der altsaa er Dipter-Hovedets første eller forreste 

 Metamer, dog med Fradrag af dennes Rygskinne, der, saaledes som vi have udviklet 

 i det Foregaaende, har skilt sig fra de øvrige Mmiddele og i Forbindelse med Epipha- 

 rynx danner Overlæben. At der ikke Ugger nogen Metamer foran Snabelen er tydeligt 

 nok, ligesom ogsaa at andre Metamerer ligge bag den (man see blot paa Tab. V. f. 11, 

 som fremstiller de udspilede Munddele af Rhingia rostrata), og det forekommer mig 

 kun besynderligt, at, naar nogle Faa, som Nevs^jort (1. c. p. 885) og Lovrae (1. c. p. 41), 

 undtages, Ingen har udtalt dette før, og at man morphologisk betegner Snabelen som 

 Labium, uagtet man er enig om, at denne hører til Insekternes tredie Par Mund- 

 lemmer; thi saa synes det mig, at enten maa Sammenstillmgen mellem Snabel og 

 Labium opgives, eller ogsaa maa Labium betragtes som henliøi-ende til Hovedets 

 forreste Metamer. Snabelen lader sig ikke rokke ud af sin Stilling. At det er det 

 sidste Alternativ, som jeg holder paa, vil man let see af det af mig oftere citerede 

 Foredi-ag ved 12te Naturforskermøde, men jeg skal kun med det Samme bemærke, at 

 det mgenlunde er Betragtning af Diptererues Mund, som har begrundet min Anskuelse 

 af Labiums Stilhng, men at det snarest er Studiet af Chilognatherne og Insekterne 

 med bidende Mund, som har fremkaldt den. Et andet og vanskeligere Spøi-gsmaal er 

 det, om ogsaa Snabelen kan betragtes som en heel, selvstændig Metamer og ikke 

 snarere som et Par sammenvoxede Munddele, hvis Segment eller Metamer kunde 



') Den af Linné og Fabricius med nogen Usikkerhed bragte Betegnelse af Probo.scis for Dip- 

 terernes Munddele, indskrænljedes af Savigny og Meigen til kun at betyde, hvad vi her 

 kalde Snabelen. De fleste Forfattere betegne den morphologisk som Underlæbe, labium, 

 sjeldnere som theca (Kirby), gaine (Lacordaire) eller Scheide (Gerstfeldt). 



