23 



denne Me tam er s Lemmer; de to Dele have og kunne ikke have Noget med hin- 

 anden at gjøre. Jeg vil helst (Opsætte Tydningen af selve Mundlemmerne, til vi 

 enkeltviis komme til dem, men kun her strax fremhæve, at der er den Grund- 

 forskjel tilstede mellem de tre Par parrede MuAdlemmer hos Insek- 

 terne med indleddede Munddele og de stikkende, saarende, virkende 

 Munddele hos Insekterne med indstukne Munddele, at medens hine ere 

 virkelige Exponenter til tilsvarende Metamerer, ere disse kun Proces- 

 ser eller Forlængelser af vedkommende Metamerer, en Forskjel, som er af 

 høieste Betydning i denne Dyreklasse, Arthropoderne , hvor netop Forekomsten af 

 tilleddede Lemmer er en af Hovedcharactererne. 



Snabelen falder stedse, hvor den da ikke er rudimentær, som hos Oligarces, 

 Miastor og Oestrus, i to Hovedpartier: Grunddelen med Skeden og Læherne. Grund- 

 delen, scutum ventrale eller mentum autt. , danner den underste og bageste, faste Deel 

 af Snabelen og er gjennemgaaende en kortere eller længere, bredere eller smallere, 

 høiere eller lavere, meer eller mindre buet Chitinplade. Bagtil er denne Chitinplade 

 ofte dybt indbugtet og fra dens meer eller mindre langt udtrukne Baghjørner udgaaer 

 et Par musculi retractores proboscidis, som drage Snabelen tilbage i Hovedet (Tabanus, 

 Tab. III. f. 5; Asilus, Tal). IV. f 23); fortil er den mere afrundet eller spidst til- 

 løbende og ender oftest med et Par meer eller mindre tydeUgt fremtrædende Hjørner 

 eller Tappe, som tjene til Leddetappe for Læbestøtternes bageste Hjørner (Tabanus, 

 Tab. III. f. 4. c c; 5. bb; 21. b b; Rhingia, Tab. V. f. 16. dd; 17-18. b b). Uagtet Grunddelen 

 som oftest er en enkelt, stærkt chitiniseret Plade, viser den sig ofte som tydeligt op- 

 staaet ved Sammensmæltning af to Plader (Simulium, Tab. I. f 20 og 25. b b) med en 

 Søm langs Midtlinien (Rhingia, Tab. V. f. 13 og 17. a) og en Længdekjøl langs Midten 

 afOvertladen eller den indre Flade (Dolichopus, Tab. V. f. 4. a: Rhingia, Tab. V. f 18. a). 

 Hos Brachycera udgjøi- Grunddelen altid en betydelig Deel af Snabelen, om den end 

 ogsaa her vexler meget; man sammenligne blotSubula (Tab. IV. f. 1. a) medStomoxys 

 (Tab. V. f. 22. a); men hos Nemocera er den undergiven endnu støi're Vexlen, idet 

 den vel oftest er lille eller meget hlle (Dilophus, Tab. U. f. 21 og 22. a), men ogsaa 

 kan blive særdeles lang (Culex), omend den nøiagtige Længde her kan være vanskelig 

 at l)esterame, da den mniddelbart gaaer over i Bindehuden og denne atter i Bugskumen 

 isller Bugsiden af anden Metamer (den kan ialfald hos Hannen sættes til en tredie 

 Deel af Skedens Længde). Hos Nemocera kan Grunddelens to Halvdele ogsaa ved- 

 varende forblive adskilte (Tipula, Tab. II. f. 2. bb). Det er en af Grunddelens Hoved- 

 betydninger at danne et Leie, en Omslutning eller Skede for de active Munddele, men 

 dertil er en fast Chitinplade eller en Hud, som stramt beklæder denne, ikke skikket, 

 selv om den nok saa meget damrer en Halvrende eller næsten sluttet Rende, og vi 



